Ухвала
 
03 лютого 2022 року
місто Київ
 
справа № 548/1794/21
провадження № 61-1941ск22
 
Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2022 року за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в Полтавській області Сальнік Оксани Володимирівни та державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної В. В.,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 02 лютого 2022 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, сформованою в системі «Електронний суд», в якій просить скасувати ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким скаргу на бездіяльність державних виконавців задовольнити.
Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
І. Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
За правилом пункту 16 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення), процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом
За правилом частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Наведе правило також визначено пунктом 29 згаданого Положення.
Втім, заявник не надав доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій касаційної скарги.
ІІ. На порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ на підтвердження сплати судового збору.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.
Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 року визначено на рівні 2 481, 00 грн.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, за подання касаційної скарги у цій справі на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2022 року, заявник має сплатити судовий збір у розмірі 496, 20 грн.
У касаційній скарзі заявник зазначає, що він відповідно до частини першої статті 56, частини першої статті 59 ЦПК України та пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, оскільки звертається із касаційною скаргою в інтересах малолітнього сина, тобто як законний представник.
Зазначене Верховний Суд визнає помилковим з огляду на таке.
З метою визначення, чи звертається позивач із позовною заявою (скаргою) до суду першої інстанції в інтересах малолітньої особи віком до чотирнадцяти років, принципове значення мають мотиви та обґрунтування такого звернення (первинного до суду першої інстанції).
ОСОБА_1 у 2021 році звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державних виконавців, пов`язану із тривалим (з 2019 року) невиконанням судового рішення у цивільній справі № 548/205/16-ц щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини.
Тож скарга на дії державних виконавців подана особою з метою захисту саме його батьківських прав, відповідно ОСОБА_1 не є особою, яка звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги як законний представник малолітньої особи відповідно до пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».
З врахуванням наведеного Верховний Суд визначає обов`язок ОСОБА_1 здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 496, 20 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору потрібно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
ІІІ. Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції щодо розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заявник визначив як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень:
-          (1) неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права;
-          (2) те, що судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено докази на підтвердження тривалого невиконання виконавцями судового рішення, допущення протиправної бездіяльності, про що, зокрема, свідчать 280 звернень стягувача до поліції, наявність кримінальних проваджень за фактом умисного невиконання боржником судового рішення, безпідставна передача виконавчого провадження до іншої виконавчої служби;
-          (3) той факт, що в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено обґрунтований відвід.
Аналіз змісту поданої касаційної скарги дає Верховному Судові підстави для висновку, що наведені заявником третій довід (пункт 2 частини першої статті 411 ЦПК України) є неналежно обґрунтованим з огляду на таке.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених 
пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
У касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав) (підпункт 1 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).
У разі оскарження судових рішень на підставі пункту 2 частини першої статті 411 ЦПК України заявник має навести обставини заявлення відводу, зазначити, якому судді він заявлений та чи був відхилений, а також викласти доводи щодо безпідставності відмови у задоволенні заявленого відводу.
Втім, зміст касаційної скарги не свідчить про належне обґрунтування зазначеного доводу щодо обґрунтованості заявленого відводу судді та/або колегії суддів, які ухвалювали рішення.
Отже, заявнику потрібно подати виправлену касаційну скаргу, в якій зазначити обґрунтовані підстави подання касаційної скарги, відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Суд роз`яснює, що якщо позивач (тут - заявник) не усуне недоліки позовної заяви (касаційної скарги) у строк, встановлений судом, заява (скарга) вважається неподаною і повертається позивачеві (заявникові) (частина третя статті 185 ЦПК України).
Керуючись статтями 392, 393, 394 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2022 року за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в Полтавській області Сальнік Оксани Володимирівни та державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної В. В., залишити без руху.
Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             С. О. Погрібний