ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ДОДАТКОВА)

11 березня 2022 року        
м. Черкаси   

справа № 712/6313/21
провадження № 22-з/821/20/22
       
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,
суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.
секретар: Захарченко А.Д.

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 
представник відповідача – адвокат Драченко Владислав Вікторович

розглянув в порядку письмового провадження у судовому засіданні в м. Черкаси заяву представника ОСОБА_2 – адвоката Драченка Владислава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів

в с т а н о в и в :

       08 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів на дитину.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.
       Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року заяву представника відповідача – адвоката Драченка В.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
       Не погоджуючись із рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила їх до суду апеляційної інстанції.
       Постановами Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Сосніського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2021 року та додаткове рішення від 22 грудня 2022 року залишені без змін.
       28 лютого 2022 року від представника ОСОБА_2 – адвоката Драченка В.В. надійшло клопотання про розподіл судових витрат.
       Дане клопотання мотивоване тим, що у відзиві на апеляційну скаргу від 13 січня 2022 року сторона відповідача заявляла, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн. та докази понесення таких витрат будуть надані протягом п`яти днів з дня отримання копії постанови апеляційного суду чи оприлюднення такої постанови в Єдиному реєстрі судових рішень у випадку розгляду справи у письмовому провадженні.
       До клопотання надано Акт № 2 наданих послуг (детальний опис робіт) до Договору про надання правової допомоги № 58-05 від 28 лютого 2022 року та рахунок № 159 від 28 лютого 2022 року про сплату гонорару адвоката в сумі 4 100 грн.
       Оскільки апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2021 року та додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року залишені без задоволення, тому ОСОБА_2 має право на компенсацію понесених витрат на професійну правничу допомогу за написання його представником відзиву на апеляційні скарги.
       З огляду на вищевикладене, представник ОСОБА_2 – адвокат Драченко В.В. просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 100 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
       У поясненнях, що надійшли від позивача ОСОБА_1 зазначено, що доводи клопотання представника ОСОБА_2 – адвоката Драченка Р.В. щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_3 не є офіційним представником ОСОБА_2 , про що її повідомив сам відповідач, а відповідно не міг надавати професійну правничу допомогу відповідачу.
       Перевіривши доводи заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу, пояснення ОСОБА_1 щодо заперечення стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
       Як вбачається з матеріалів справи, 22 лютого 2022 року у цивільній справі № 712/6313/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів було прийнято постанови, якими апеляційній скарги ОСОБА_1 залишені без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2021 року та додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року залишені без змін.
       Представником ОСОБА_2 – адвокатом Драченком В.В. у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України зроблено відповідну заяву про очікування понесення витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі та на протязі п`яти днів після прийняття постанови апеляційним судом подано до суду відповідні докази понесених витрат.
       Спростовуючи доводи представника ОСОБА_2 – адвоката Драченка В.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 вказала, що такі витрати не підлягають до стягнення, оскільки ОСОБА_4 не є офіційним представником відповідача, а відповідно не надавав йому правничу допомогу у вигляді написання відзиву на апеляційні скарги.
       Такі доводи ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, а саме договором про надання правничої допомоги № 58-05 від 14 травня 2021 року, що укладений між ОСОБА_2 та адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси» в особі голови об`єднання Драченка В.В. (а.с. 191-193 Т.1), Ордером серія СА № 1011440 від 10 січня 2022 року (а.с. 91 Т.3) на представництво інтересів ОСОБА_2 в Черкаському апеляційному суді.
       Як вбачається з Акту № 2 надання послуг (детальний опис робіт) до Договору про надання правової допомоги № 58-05 від 28 лютого 2022 року Адвокатське об`єднання «Право, бізнес і фінанси» в особі голови об`єднання Драченка В.В. надало клієнту ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції послуги у формі надання консультацій з питань застосування норм цивільно-процесуального застосування (30 хв.); написання та подача клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 712/6313/21 (10 хв.); ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2021 року (100 хв.); ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги ОСОБА_5 на додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року (80 хв.); написання клопотання про розподіл судових витрат для ухвалення додаткової постанови у справі № 712/6313/21 (30 хв.).
       Вартість послуг адвоката за надані послуги згідно Акту № 2 становить 4 100 грн. Пунктом 4 вказаного Акту № 2 від 28 лютого 2022 року зазначено, що сторони підтверджують факт виконання робіт адвокатом у повному обсязі, а клієнт зобов`язується оплатити вартість робіт. До Акту № 2 додано рахунок на оплату на суму 4 100 грн. 
       Суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення враховує, що відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
       Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
       Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
       За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
       У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
       Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
       Суд апеляційної інстанції враховує, що представником відповідача на підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги надано до суду всі передбачені законом докази, а саме Договір про надання правової допомоги № 58-05 від 14 травня 2021 року (а.с. 191-194 Т.1); Ордер серія СА № 1011440 від 10 січня 2022 року (а.с. 91 Т.3) на представництво інтересів ОСОБА_2 в Черкаському апеляційному суді; Акт № 2 надання послуг (детальний опис робіт) до Договору про надання правової допомоги № 58-05 від 28 лютого 2022 року; рахунок на оплату послуг № 159 від 28 лютого 2022 року. 
       Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
       При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
       У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
       Надаючи оцінку доказам у справі, суд апеляційної інстанції враховує позицію Великої Палати ВС висловлену у справі № 904/4507/18, де зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VІ).
       При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VІ  врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно - виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. ВП ВС наголосила, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тошо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
       Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».
       Заявник зазначає обгрунтування даних витрат як витрачений час пов`язаним із розглядом даної справи, а саме: наданням консультацій ОСОБА_2 , підготовкою та поданням відзиву на апеляційну скаргу, ознайомлення з апеляційними скаргами позивача у справі.
       Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує  суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
       Колегія суддів приходить до переконання, що стягнення суми коштів у заявленому представником відповідача розміру за надану правничу допомогу не є обґрунтованим, враховуючи складність справи, час затрачений на надання допомоги, підготовку процесуальних документів. Такий розмір винагороди не є співрозмірним із складністю справи, що випливають із сімейних правовідносин, а саме категорія справ про зміну розміру та способу стягнення аліментів. 
       За таких обставин, колегія суддів враховуючи критерій реальності наданих доказів та обсяг виконаних робіт адвоката на представництво інтересів відповідача вважає за необхідне частково задовольнити клопотання представника відповідача – адвоката Драченка В.В. на суму 1 000 грн., оскільки така сума буде відповідати принципу співмірності та розумності і буде узгоджуватися із позицією Великої Палати ВС справа № 904/4507/18 щодо визначення критеріїв розміру гонорару.
       Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

       Заяву представника ОСОБА_2 – адвоката Драченка Владислава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів на дитину задовольнити частково. 
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 грн.
       Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 

       Повний текст постанови складено 11 березня 2021 року.

       Головуючий                                                        В.Г. Бородійчук

       Судді                                                                О.В. Карпенко

                                                                               Л.І. Василенко