ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року	Львів	Справа № 380/5493/21 пров. № А/857/17182/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Навчально-спортивної бази зимових видів спорту ,,Тисовець” на рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 21 липня 2021 року у справі № 380/5493/21 (головуючий суддя Коморний О.І., м. Львів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Навчально-спортивної бази зимових видів спорту ,,Тисовець” про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Навчально-спортивної бази зимових видів спорту ,,Тисовець”, в якому просив: а) визнати протиправною бездіяльність Навчально-спортивної бази зимових видів спорту ,,Тисовець” щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 03.11.2017 по 28.02.2018 включно;
б) визнати протиправною бездіяльність Навчально-спортивної бази зимових видів спорту ,,Тисовець” щодо не врахування січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 03.11.2017 по 28.02.2018 включно;
в) зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту ,,Тисовець” нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 03.11.2017 по 28.02.2018          включно в повному обсязі, із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);
г) визнати протиправною бездіяльність Навчально-спортивної бази зимових видів спорту ,,Тисовець” щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу у зв`язку із запровадженням, відповідно до вимог постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704, нових посадових окладів, за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 включно;
д) визнати протиправною бездіяльність Навчально-спортивної бази зимових видів спорту ,,Тисовець” щодо не врахування січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 включно;
е) зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту ,,Тисовець” нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 включно в повному обсязі, із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведенню індексації грошового забезпечення (базового місяця);
є) визнати протиправною бездіяльність Навчально-спортивної бази зимових видів спорту ,,Тисовець” щодо не правильного нарахування та, як наслідок, виплати не у повному обсязі ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за грудень 2018 року як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу у зв`язку із запровадженням, відповідно до вимог постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704, нових посадових окладів та сумою виплаченої індексації на суму 71,08 гривень, за період з 01.12.2018 по 29.12.2018 включно;
ж) зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту ,,Тисовець” нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за грудень 2018 року як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу у зв`язку із запровадженням, відповідно до вимог постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704, нових посадових окладів та сумою виплаченої індексації на суму 71,08 гривень, за період з 01.12.2018 по 29.12.2018 включно;
з) зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту ,,Тисовець’ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050 ,,Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати’ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (зі змінами), за період з січня 2019 року по час ухвалення рішення суду в даній справі;
и) зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту ,,Тисовець’ після виплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення та компенсації за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення, внести відповідні зміни до звітності щодо нарахованого та виплаченого мені доходу;
і) зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту ,,Тисовець’ направити на адресу військової частини НОМЕР_1 дублікат грошового атестата замість направленого раніше серії ЗУ № 401286.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем в порушення вимог Закону України ,,Про індексацію грошових доходів населення” в період з 03.11.2017 по 29.12.2018  не виплачувалась індексація грошового забезпечення. Зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а її проведення у зв`язку зі зростанням споживчих цін є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. 
Рішенням від 21 липня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд адміністративний позов задовольнив частково.
Визнав протиправною бездіяльність Навчально-спортивної бази зимових видів спорту ,,Тисовець” щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі у період з 03.11.2017 по 29.12.2018.
Зобов`язав Навчально-спортивну базу зимових видів спорту ,,Тисовець” нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 03.11.2017 по 29.12.2018  відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та здійснити виплату з урахуванням виплаченої суми.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовив.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Навчально-спортивна база зимових видів спорту ,,Тисовець”  подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що згідно з грошовим атестатом серія ЗУ № 262841, виписаним військовою частиною НОМЕР_2 м. Запоріжжя, грошове забезпечення склало 10209,70 грн, та у грошовому атестаті зазначено базовий місяць березень 2017 року. Вказує, що на НСБ ЗВС ,,Тисовець” грошове забезпечення склало 13022,10 грн. Зазначає, що посадовий оклад позивача збільшився на 269,50 грн, а також відповідно зросли і всі складові грошового забезпечення військовослужбовця на загальну суму 2812,40 грн (13022,10 грн - 10209,70грн). 
Звертає увагу суду апеляційної інстанції на зміст норми п.10-2 Порядку 1078, яким передбачено, що для працівників, яких переведено, зокрема, і на роботу на інше підприємство, установу, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займав працівник. Вважає, що враховуючи наведене і підвищення посадового окладу позивача базовим місяцем для нарахування індексації правильним слід вважати листопад 2017 року.
Після чергового підвищення грошового забезпечення, яке відбулося у березні 2018 року, також змінився базовий місяць на березень 2018 року. А право на отримання індексації настало у грудні 2018 року у сумі 71,08 грн, яку було виплачено позивачу на його картковий рахунок, а також дана сума була вказана у грошовому атестаті виданому Навчально-спортивною базою зимових видів спорту ,,Тисовець” (форма № 2) серія ЗУ № 401286. 
З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 , відповідно до наказу першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 26 жовтня 2017 року №117, призначений на посаду начальника фінансово-економічної служби Навчально-спортивної бази зимових видів спорту ,,Тисовець”. Позивач зарахований до списків особового складу бази та на всі види забезпечення з 03 листопада 2017 року.
ОСОБА_1 наказом начальника НСБ ЗВС ,,Тисовець” (по стройовій частині) від 29 грудня 2018 року №259 виключений зі списків особового складу бази та всіх видів забезпечення.
ОСОБА_1 звернувся до Навчально-спортивної бази зимових видів спорту ,,Тисовець” із заявою про виплату йому індексації грошового забезпечення.
Навчально-спортивна база зимових видів спорту ,,Тисовець” на вищенаведену заяву надіслала відповідь від 18.03.2021 №279, якою відмовлено у виплаті індексації. Також вказано, що позивач отримав право на індексацію у грудні 2018 року та йому виплачено 71,08 грн на картковий рахунок.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що позивачу за період з 03.11.2017 до листопада 2018 року не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення у визначеному законом порядку, що свідчить по протиправну бездіяльність відповідача, оскільки будь-які дії стосовно вказаних виплат ним не вчинялися. Разом з тим, відповідач не довів правомірності виплати індексації грошового забезпечення у грудні 2018 року в сумі 71,08 грн відповідно до вимог постанови КМ України від 17.07.2003 №1078. Решту заявлених позовних вимог суд першої інстанції визнав передчасними.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до  статті 43 Конституції України  кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є  Закон України ,,Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ  (далі  Закон № 2011-XII).
Відповідно до частин 1 та 2  статті 9 Закону № 2011-XII  держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3  статті 9 Закону № 2011-XII).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених  Конституцією України  гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені  Законом України ,,Про індексацію грошових доходів населення”  (далі  Закон № 1282-XII).
Статтею 1 Закону № 1282-XII  визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до  статті 2 Закону № 1282-XII  індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.
Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина 1  статті 4 Закону № 1282-XII).
Згідно  статті 6 Закону № 1282-XII  у разі виникнення обставин, передбачених  статтею 4 цього Закону  грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі  Порядок № 1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 (до 01 січня 2016 року - 101) відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року  місяця опублікування  Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-ІV ,,Про внесення змін до Закону України ,,Про індексацію грошових доходів населення”.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
При цьому, до прийняття  Кабінетом Міністрів України Постанови № 1013 від 09 грудня 2015 року ,,Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів”, яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року та підлягала застосуванню з 01 грудня 2015 року, базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), а базовий місяць (місяць підвищення) визначався у разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати.
З 01 грудня 2015 року замість базового місяця введено поняття «місяць, у якому відбулося підвищення»  у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймалося за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснювалося з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру (місяць, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових), а з 01 грудня 2015 року  місяць підвищення тарифних ставок (окладів).
Як правильно встановив суд першої інстанції з матеріалів справи, індексація грошового забезпечення позивачу за період з листопада 2017 року по листопад 2018 року не нараховувалася та не виплачувалася. 
Разом з тим, ОСОБА_1 призначений на посаду начальника фінансово-економічної служби Навчально-спортивної бази зимових видів спорту ,,Тисовець” відповідно до наказу першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 26 жовтня 2017 року №117. Позивач зарахований до списків особового складу бази та на всі види забезпечення з 03 листопада 2017 року, та є фактично новоприйнятим працівником.
Відповідно до абзацу 3 пункту 10-1 Порядку №1078, в редакції до 01 грудня 2015 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснювався з місяця прийняття працівника на роботу.
Водночас, пунктом 10-2 Порядку №1078 у редакції  постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року, який застосовується з 01 грудня 2015 року, передбачено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Оскільки підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку зайняв позивач з 03.11.2017 відбулося з 01.03.2018, коли набрала чинності  постанова КМУ ,,Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30 серпня 2017 року №704, обчислення індексу споживчих цін повинно здійснюватися з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), тобто з квітня 2018 року, а не з листопада 2017 року – дати прийняття (переведення) позивача в НСБ ЗВС ,,Тисовець”. При цьому слід враховувати, що березень місяць 2018 року є місяцем підвищення доходу, а тому враховується як  базовий.
В контексті наведених правових норм та встановлених обставин справи, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про протиправну бездіяльність відповідача в частині не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 03.11.2017 по 28.02.2018.  
Крім цього, матеріали справи не містять підтвердження того, що у період з березня 2018 року по листопад 2018 року індекс споживчих цін перевищував 103 відсотки, що є необхідною умовою для нарахування індексації грошових доходів населення у вказаний період.
Неправильне ж нарахування індексації грошового забезпечення за грудень 2018 року позивач пов`язує з необхідністю застосування до попереднього періоду, за який не була проведена індексація, січня 2008 року як базового. Проте, оскільки такі обґрунтування позивача є помилковими з огляду на наведені вище висновки суду апеляційної інстанції, а інших доводів на підтвердження помилковості нарахованої суми індексації позивач не навів, вказана вимога також є необґрунтованою.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, які суд першої інстанції задовольнив, оскільки не звернув належної уваги на наведені вище обставини та не надав їм відповідної правової оцінки.
Рішення  суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вирішення позовних вимог сторонами не оскаржене, а тому в силу приписів ч.1 ст. 308 КАС України, згідно якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не переглядає справу в частині вирішення зазначених позовних вимог.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до  ч.1 ст. 317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в цій частині. 
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу Навчально-спортивної бази зимових видів спорту ,,Тисовець” задовольнити частково.
Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 21 липня 2021 року у справі № 380/5493/21 в частині задоволення позовних вимог та увалити постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в цій частині. 
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 21.12.2021.