УХВАЛА
04 січня 2022 року 
м. Київ
справа № 160/4254/21
адміністративне провадження № К/9901/46456/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд):
судді-доповідача – Радишевської О.Р.,
суддів –Мацедонської В.Е., Уханенка С.А., 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
? визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачеві індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) — січень 2008 року;
? стягнути з військової частини НОМЕР_1 на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) — січень 2008 року у розмірі 83625,23 грн;
? зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати;
? визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати йому грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2013— 2018 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;
? зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2013— 2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди;
? визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 примітки до Додатку 1 та пункту 1 примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 при обчисленні, починаючи з 01.03.2018 по 24.10.2018 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру    мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 №2246-VІІІ    «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018;
? зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , починаючи з 01.03.2018 по 24.10.2018 включно, вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту  1 примітки до Додатку 1 та пункту                           1 Примітки до Додатку14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від                        07.12.2017 №2246-VІІІ “Про Державний бюджет України на 2018 рік” на 01.01.2018 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
? зобов`язати військову частину НОМЕР_1 сплатити недоплачені протягом 2018 року суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до пункту 1 примітки до Додатку 1 та примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме Законом України від 07.12.2017 № 2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня                  2021 року позов задоволено частково:
? визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018;
? зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату                   ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018;
? у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі № 160/4254/21 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про оскарження дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2013-2018 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди і зобов`язання вчинити певні дії, прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позову:
? визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2013-2018 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;
? зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2013-2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, з урахуванням раніше виплачених сум;
? в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від               14 липня 2021 року у справі № 160/4254/21 залишено без змін.
20 грудня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  військової частини НОМЕР_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня               2021 року у справі № 160/4254/21.                       
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.
Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що майор                ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на посаді начальника служби пального і мастильних матеріалів тилу військової частини НОМЕР_1 .
Отже, позивач не є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у системному зв`язку з положеннями примітки до статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду).
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
У касаційній скарзі відсутнє будь-яке посилання скаржника на передбачені пунктом              2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності. Мотиви, наведені у касаційній скарзі, зводяться лише до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо застосування норм чинного законодавства.
Отже, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, скаржник не обґрунтував випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті провадження необхідно відмовити.
З огляду на зазначене, клопотання про зупинення виконання рішення в справі №160/4254/21 Судом не вирішується.
Керуючись статтями 12, 13, 248, 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від                      03 грудня 2021 року в справі № 160/4254/21.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          В.Е. Мацедонська
                                                                                          С.А. Уханенко