04.01.22
33/812/15/22
Єдиний унікальний номер судової справи 490/6944/21
Номер провадження 33/812/15/22                         Головуючий у місцевому суді Дірко І.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП                         Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року                                                місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участю:
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - Свечинського О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 - Свечинського Олександра Сергійовича на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 05 листопада 2021 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №147036, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 18 серпня 2021 року, встановлено, що водій  ОСОБА_1 , 18 серпня 2021 року близько 20 год. 30 хв., по вулиці 1-ша Піщана в районі будинку №15 в місті Миколаєві керував транспортним засобом - мопедом JBWCO JBW50QT-3B без номерних знаків з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на камеру, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 05 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Не погодившись із судовим рішенням, 11 грудня 2021 року захисник Свечинський О.С. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 05 листопада 2021 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.
 
Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом - мопедом, а лише котив його додому. Відеозапис працівників поліції також не відображає факт керування останнім транспортним засобом.
Більше того, наданий відеозапис, на думку захисника, не може вважатись належним та допустимим доказом, оскільки оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено такий відеозапис.
При цьому, при складанні протоколу працівниками поліції не було залучено свідків та не було оформлено направлення на медичний огляд відповідно до встановленого порядку.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.
За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія ААБ №147036, 18 серпня 2021 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 в місті Миколаєві, по вулиці 1-ша Піщана в районі будинку №15, керував транспортним засобом - мопедом JBWCO JBW50QT-3B без номерних знаків з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів).
Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу та від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
Даний протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
Вказані обставини підтверджуються відеозаписом працівників поліції.
Дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що він не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів. Разом з тим, з даного відеозапису чітко вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер або проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду. Від проходження огляду на місці зупинки останній відмовився. На пропозицію пройти огляд у медичній установі згоди не надав, а його поведінка свідчила про небажання пройти такий огляд.
Також слід зазначити, що при складанні протоколу ОСОБА_1 будь-яких заперечень щодо оцінки його поведінки, як відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, не висловлював.
Протокол про адміністративне правопорушення водій власноручно підписав без будь-яких зауважень. Пояснення на місці зупинки не надав.
За такого, при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків районний суд правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено відеозаписом, наданим поліцейськими, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
Також, як зазначалось вище, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Оскільки сам факт відмови від проходження медичного огляду в медичній установі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд вважає, що водій  ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовується відеозаписом працівників поліції, який є додатком до протоколу. Зі вказаного відеозапису чітко убачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом та визнавав свою вину у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Більш того, з наявних у справі документів слідує, що сам ОСОБА_1 не спростовував тієї обставини, що у вказаний в протоколі день та час саме він керував транспортним засобом та на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився від його проходження. 
За такого, доводи про те, що водій ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є необґрунтованими та судом апеляційної інстанції розцінюються як обраний його захисником неналежний спосіб захисту та намагання уникнути від адміністративної відповідальності.
Доводи захисника про те, що матеріали справи не містять відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис працівників поліції, а тому такий відеозапис не може бути доказом у справі, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки враховуючи положення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», вказане не є тією обставиною, яка унеможливлює застосування такої зйомки як доказу у справі про адміністративне правопорушення чи визнання цього доказу недопустимим.
Тобто, вказаний відеозапис працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.
Крім того, відповідно до вимог ст.251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення, який є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Окрім того, всі свої зауваження щодо складання протоколу та пояснення особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, мала право особисто зазначити в протоколі про адміністративне правопорушення, проте не скористалась таким правом, підписавши протокол без зауважень.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було залучено свідків під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 , апеляційний суд до уваги не бере, і такі доводи не можуть бути підставою для скасування постанови з таких підстав.
Відповідно до ч.ч.2,3,6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Як вбачається з матеріалів справи працівником поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи, а відтак присутність свідків відповідно до закону не вимагається.
Доводи апеляційної скарги щодо невручення письмового направлення на огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я є необґрунтованими, оскільки направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції може виписати в разі виявлення бажання особи пройти медичний огляд в медичному закладі. За інших обставин, направлення не надається.
Не може бути достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності і посилання на неналежність доказу відео-зйомки, наданого працівниками поліції, оскільки цей доказ підтверджує факти, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Посилання захисника в судовому засіданні апеляційної інстанції на той факт, що час зафіксований на відеозапису не співпадає з часом скоєння правопорушення, зафіксованим у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не можуть бути підставою звільнення останнього від адміністративної відповідальності, оскільки вказане не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Інші доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складено з порушеннями ст.256 КУпАП та порушено порядок зібрання доказів у справі, нічим не підтверджуються. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, а протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП. 
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст.33 КУпАП.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 - Свечинського Олександра Сергійовича - залишити без задоволення.
Постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 05 листопада 2021 року, якою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                Т.В. Серебрякова