Справа № 343/1725/21 
Провадження № 22-ц/4808/110/22 
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М. 
Суддя-доповідач Василишин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:
               головуючої (суддя-доповідач)                Василишин Л.В.
суддів:                                        Максюти І.О., Фединяка В.Д.,
секретаря                         Петріва Д.Б.
за участі                                представника апелянта Лисенка А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича на рішення Долинського районного суду від 30 листопада 2021 року в складі судді Лицура І. М., ухвалене в м. Долина Івано-Франківської області, в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, 
в с т а н о в и в:
У вересні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Лисенко А.О., звернулася до суду з позовом до ТзОВ «Росвен Інвест Україна», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В. про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.
Позов мотивовано тим, що 04 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 5195 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь відповідача. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. 10 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66390631. Вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки під час його вчинення нотаріусом порушено порядок вчинення нотаріальних дій. Також виконавчий напис вчинено без підтвердження безспірності існування боргу.
Посилаючись на вказане, позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 5195, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бригідою В.О. 04 червня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 14 287,78 грн та стягнути з відповідача судові витрати по справі. 
Рішенням Долинського районного суду від 30 листопада 2021 року позов задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5195, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 04 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 14 287,78 грн.
Також ТзОВ «Росвен Інвест Україна» на користь ОСОБА_1 стягнуто 1 362,00 грн сплаченого судового збору та 5 000,00 грн витрат на правову допомогу.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Лисенко А.О. посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить рішення суду в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно зменшив суму витрат на правову допомогу, оскільки ТзОВ «Росвен Інвест Україна» не подавало клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката та доказів того, що гонорар адвоката є завищеним.
Не враховано судом і те, що у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібний.
Також вказує, що до суду було подано копію товарного чеку про сплату гонорару у розмірі 25 000,00 грн. Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надавати адвокат при сплаті клієнтом послуг та не встановлено форму такого документа.
Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подали. 
Судове засідання проводилося в режимі відеоконференції відповідно до ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року.
У засідання апеляційного суду  представник ОСОБА_1 – адвокат Лисенко А.О. апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів, просив її задоволити.
ПредставникТзОВ «Росвен Інвест Україна», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В. у судове засідання не з`явились будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи у відсутності учасників справи, які не з`явились не встановлено.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
З огляду на зміст апеляційної скарги та її прохальну частину рішення місцевого суду переглядається в апеляційному порядку лише в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Згідно з статтею 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідності до статті 19 вказаного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Стаття 30 Закону «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час 
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання, на її думку, вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Матеріалами справи підтверджується, що у жовтні 2021 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Лисенка А.О. надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу. До заяви долучено копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 01 вересня 2021 року, копія акту виконаних робіт від 01 жовтня 2021 року та копія чека від 01 жовтня 2021 року (а.с.45-51). При цьому вказана заява рекомендованим листом направлена іншим учасникам справи.
Відповідно до умов договору про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 доручає, а адвокатське об`єднання «Донець і Партнери» в особі партнера адвоката Лисенка А.О. приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги, здійснення представницьких повноважень, захисту прав і законних інтересах щодо визнання виконавчого напису №5195 від 04 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню в суді першої інстанції.
У пункті 4.1. договору сторони погодили, що розмір гонорару за послуги/роботи адвоката за даним договором складає 25 000,00 грн за підготовку та надання необхідного пакету документів та відвідування судових засідань.
За змістом чеку від 01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 сплатила гонорар адвоката у розмірі 25 000,00 грн (а.с.51).
Згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт від 01 жовтня 2021 року на виконання договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2021 року виконавцем виконано наступні роботи/надані послуги: консультація клієнта, узгодження правової позиції по справі; підготовка та подання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; підготовка та подання до суду заяви про забезпечення позову; підготовка та подання до суду клопотання про витребування доказів; участь у судових засіданнях; підготовка та подання до суду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу разом з додатками. Відповідно до пункту 4.1 договору про вартість робіт складає 25 000,00 грн. Підписанням цього акту сторони підтверджують повне та належне виконання робіт згідно договору та належну оплату таких послуг (а.с.50).
Посилання суду про те, що представником позивача не конкретизовано скільки часу витрачено ним на кожну послугу та вартість кожної послуги є необґрунтованими, оскільки при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Кількість годин помножена на вартість такої години є підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату. 
Помилковим є і висновок місцевого суду про те, що адвокат Лисенко А.О. не приймав участі в судових засіданнях, оскільки розгляд справи проводився за його відсутності.
За змістом протоколу судового засідання представник позивача – адвокат Лисенко А.О. брав участь у судовому засіданні 27 вересня 2021 року (а.с.34-35).
Окрім того, зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції, не врахував, що матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що, відповідно до приписів частини п`ятої статті 137 ЦПК України, унеможливлювало вирішення судом з власної ініціативи питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу.
Підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених стороною позивача обставин відсутні.
Таким чином, районний суд безпідставно зменшив розмір стягуваних витрат на професійну правничу допомогу.
За таких обставинах, колегія суддів дійшла висновку, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 на її користь з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені при розгляді справи у суді першої інстанції, у розмірі 25 000,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення Долинського районного суду від 30 листопада 2021 року в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ТзОВ «Росвен Інвест Україна» на користь позивачки 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 374, 376, 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича задоволити.
Рішення Долинського районного суду від 30 листопада 2021 року в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати та у цій частині ухвалити нове рішення.
Стягнути зтовариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37616221) на користь  ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 28 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач                                                                Л.В. Василишин 
Судді         І.О. Максюта
        В.Д. Фединяк