Номер провадження: 22-ц/813/7469/21 
Номер справи місцевого суду: 495/7914/14-ц
Головуючий у першій інстанції Прийомова О.Ю.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи: 495/7914/14-ц
Номер провадження: 22-ц/813/7469/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя – доповідач),
суддів – Князюка О.В., Погорєлової С.О., 
за участю секретаря судового засідання – Рибачук О.І.,

учасники справи:
- позивач – Приватне підприємство «Ніка-2»,
- відповідач – ОСОБА_1 ,
- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Макогончук Наталя Вікторівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Приватного підприємства «Ніка-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Ніка-2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Макогончук Наталя Вікторівна, про визнання договору недійсним, за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Ніка-2» на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, постановлену у складі судді Прийомової О.Ю. 10 березня 2021 року, про скасування заходів забезпечення позову,
встановив:

2. Описова частина
2.1 Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2014 року Приватне підприємство «Ніка-2» звернулось до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з вищевказаним позовом, в якому просить: 1) поновити строк на звернення до суду з даним позовом; 2) стягнути з ОСОБА_1 на користь ПП «Ніка-2» заборгованість за договором оренди від 24.04.2008 року у сумі - 120 000 грн.; 3) стягнути з ОСОБА_1 на користь ПП «Ніка-2» заборгованість за реалізовані путівки на суму - 1 027 150 грн. (Т. 1, а. с. 2 - 4).

2.2 Короткий зміст судових рішень у справі

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2014 року задоволено вищевказану позовну заяву Приватного підприємства «Ніка-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Поновлено Приватному підприємству «Ніка-2» строк на звернення до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Ніка-2»: - заборгованість за договором оренди № 1135 від 24.04.2008 року в розмірі - 120 000 гривень; - заборгованість за реалізовані путівки у розмірі - 1 027 150 грн.; - сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви у розмірі - 3 654 грн. (Т. 1, а. с. 71 - 76).
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10.02.2015 року апеляційну скаргу ПП «Ніка-2» відхиллено. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2014 року залишено без змін (Т. 1, а. с. 96 - 98).
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.04.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв ОСОБА_2 , задоволено. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 03.12.2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10.02.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Білгород – Дністровського міського суду Одеської області від 29 квітня 2016 року заяву директора приватного підприємства «Ніка-2» Сажиної Світлани Михайлівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом приватного підприємства «Ніка-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено. Накладено арешт на садовий будинок АДРЕСА_1 , садівничий кооператив «Нептун» (район «Сонячний»).

2.3 Позиція відповідача при новому розгляді справи в суді першої інстанції 

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір оренди частини комплексу будівель і споруд від 24.04.2008 року.
Вважає договір оренди частини комплексу будівель і споруд від 24.04.2008 року фіктивним правочином, вчиненим без наміру створення правових наслідків, обумовлених ним.
Вказує, що частина комплексу будівель і споруд не була передана орендодавцем орендарю у встановлені строки. ОСОБА_1 в жодному випадку не експлуатував частину комплексу будівель і споруд, не сплачував орендну плату, комунальні послуги, рахунки за користування телефонним зв`язком, та не страхував майно (Т. 2, а. с. 12 - 15). 

2.4 Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні вищевказаних первісних позовних вимог Приватного підприємства «Ніка-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Відмовлено у задоволенні вищевказаного зустрічного позову ОСОБА_1 до приватного підприємства «Ніка-2», третя особа - приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Макогончук Н.В., про визнання договору недійсним.
Рішення мотивоване тим, що жодних доказів того, що станом на момент звернення до суду з позовом договірні правовідносини сторін припинились матеріали справи не містять.
Позивач звернувся до суду з відповідним позовом 23.10.2014 року, тобто вже з пропуском строку позовної давності.
Таким чином, суд відмовляє в частині стягнення орендної плати за строком позовної давності, з огляду на обґрунтованість позовних вимог в цій частині.
За таких обставин, оскільки договір оренди між сторонами був укладений у відповідності до вимог чинного законодавства, у письмовій формі та посвідчений нотаріально, своїми підписами учасники правочину скріпили волю у зобов`язальних правовідносинах, з яких обов`язковою умовою є внесення орендної плати, виходячи з того, що правочином зафіксовано внесення авансу – плати за один, перший рік строку оренди, що має бути зарахований до загальної суми плати за весь строк оренди, то виходячи з вказаного та тверджень позивача, що сторони дійшли згоди про припинення їх договірних правовідносини на початку 2013 року, з врахуванням обумовленого сторонами розміру орендної плати, суд дійшов висновку про правомірність стягнення з відповідача, у зв`язку із його не спростуванням невнесень будь-якої плати за вказаним договором, заборгованості з орендної плати на суму - 120 000 грн.
Проте, в цій частині як вже наводилось вище суд відмовив у стягненні заборгованості з орендної плати у зв`язку із пропуском строку позовної давності.
Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПП «Ніка-2» за реалізовані путівки, то в цій частині суд прийшов до висновку про відмову в задоволені вказаних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.
Позивачем не доведено укладання будь-яких правочинів з реалізації путівок, відсутні докази існування істотних умов такого договору, їх порушення відповідачем та як наслідок факту виникнення за відповідачем заборгованості.
ОСОБА_1 жодним чином не доведено, що воля сторін в договорі оренди від 24.04.2008 року спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, а саме - на подальше оформлення права власності половини корпусу 1Е за ОСОБА_1 ..
Більш того, договір оренди укладався набагато раніше, ніж оформлювалась розписка-зобов`язання від 13.09.2006 року.
Таким чином, договір оренди частини комплексу будівель і споруд від 24.04.2008 року неможливо визнати недійсним, оскільки відповідачем не доведено факту виникнення прав та обов`язків за наданою розпискою (Т. 3, а. с. 204 - 217).

2.5 Короткий зміст заяви про скасування заходів забезпечення позову

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати арешт, накладений на садовий будинок     АДРЕСА_1 ), вказуючи, що 09.02.2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено судове рішення, яким у задоволені позовних вимог ПП "Ніка-2" було відмовлено (Т. 3, а. с. 222).

2.6 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2021 року задоволено вищевказану заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Приватного підприємства «Ніка-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Ніка-2», третя особа - приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Макогончук Н.В., про визнання договору недійсним.
Скасовано арешт, накладений ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 29.04.2016 року, а саме на - садовий будинок     АДРЕСА_1 , садівничий кооператив «Нептун» (район «Сонячний»).
Ухвала мотивована тим, що за наявності рішення суду про відмову в позові до ОСОБА_1 арешт порушує права останнього як власника майна (Т. 3, а. с 224 - 225). 

2.7 Короткий зміст вимог апеляційної скарги 

В апеляційній скарзі Приватне підприємство «Ніка-2» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення. 

2.8 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт зазначає, що: 1) судом першої інстанції було порушено порядок прийняття рішення про скасування заходів забезпечення позову; 2) судом першої інстанції не було враховано, що судове рішення не набрало законної сили (Т. 4, а. с. 1 - 3).

2.9 Узагальнені доводи сторін в апеляційному суді

ОСОБА_1 не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

2.10 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.04.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Ніка-2» на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2021 року про скасування заходів забезпечення позову (Т. 4, а. с. 13 - 13 зворотна сторона).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.04.2021 року призначено справу до розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 4, а. с. 14).
У судовому засіданні ОСОБА_2 , діючий від імені ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу Приватного підприємства «Ніка-2» залишити без задоволення.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, неодноразове призначення справи до розгляду, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина
3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Приватного підприємства «Ніка-2» не підлягає задоволенню.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин 

Ухвалою Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 29 квітня 2016 року заяву директора приватного підприємства «Ніка-2» Сажиної Світлани Михайлівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом приватного підприємства «Ніка-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено. Накладено арешт на садовий будинок     АДРЕСА_1 , садівничий кооператив «Нептун» (район «Сонячний»).
09 лютого 2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Ніка-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Ніка-2», третя особа - приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Макогончук Н.В., про визнання договору недійсним, яким в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Ніка-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до приватного підприємства «Ніка-2», третя особа - приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Макогончук Н.В., про визнання договору недійсним.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції та мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі, застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують. 
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Згідно ч.9-10 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позову необхідно скасувати вжиті заходи забезпечення позову.

3.4 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Приватного підприємства «Ніка-2» є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
За правилами, передбаченими пунктом 1 частини 1 статті 374, статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу про скасування заходів забезпечення позову без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

3.5 Порядок та строк касаційного оскарження

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 353, пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про скасування забезпечення позову, після її перегляду в апеляційному порядку, не може бути оскаржена в касаційному порядку. 

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Ніка-2» – залишити без задоволення.

У хвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2021 року про скасування заходів забезпечення позову – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 23 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк 

                                                                С. О. Погорєлова