Справа № 426/9847/20 
Провадження № 22-ц/810/325/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26  жовтня 2021 року   м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Лозко Ю.П. 
суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,
за участю секретаря судового засідання - Залюшного О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 18 лютого 2021 року ухваленого судом у складі: судді Половинки В.О. в приміщенні того ж суду
у цивільній справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс"
третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна
третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович

встановив:

У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивований тим, що 05 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1290, про стягнення з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованість у розмірі 32290,02 гривень, проте, вимог позивачу від відповідача щодо сплати вказаної заборгованості не надходило, і від нотаріуса позивач не отримував жодних повідомлень стосовно звернення ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» за виконавчим написом, за умови заперечення позивачем розміру цієї заборгованості.
Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства, оскільки нотаріус не перевірив безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, у зв`язку з чим позивача було позбавлено можливості заявити вимогу про застосування строків позовної давності, що свідчить про наявність спору щодо суми заборгованості. При цьому, позивач зазначає, що з копії постанови приватного виконавця та виконавчого напису №1290 від 05 червня 2020 року, копії кредитного договору до них не додано, також відсутнє посилання на те, чи взагалі надавався оригінал кредитного договору нотаріусу для вчинення нотаріальної дії. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріусом не було дотримано вимог вчинення виконавчого напису, оскільки він вчинений без отримання відомостей про одержання позивачем письмової вимоги про добровільне усунення порушень. Отже, між сторонами існує спір щодо суми заборгованості та порушено вимоги щодо документів, на підставі яких вчиняється виконавчий напис нотаріуса.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд, визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокії Юріївни від 05 червня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 1290, про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" заборгованості за кредитним договором № R53100489877B від 21 листопада 2013 року у розмірі 32 290,02 гривень таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 18 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
За доводами апеляційної скарги, висновки суду про відмову в задоволенні позову з підстав наведених у змісті оскаржуваного рішення є помилковими, і не відповідають встановленим у справі обставинам, при цьому суд обмежився лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, при цьому суд не звернув уваги на те, що серед документів наданих Банком нотаріусу відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий договір від 21 листопада 2013 року не посвідчений нотаріально, тому не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, що узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 12 березня 2020 року, тому зазначена у виконавчому написі заборгованість, не є безспірною і приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 05 червня 2020 року застосував не чинні на той час норми, які не регулюють вчинення виконавчих написів по кредитному договору укладених у простій письмовій формі; за змістом виконавчого напису від 05 червня 2020 року строк позовної давності по кредитним вимогам первісного кредитора ПАТ «ВТБ» тривалість якого за статтею 257 ЦК України складає 3 роки сплив, оскільки первісне відступлення права вимоги відбулось ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»22 червня 2015 року. Набуття права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» відбулось 29 січня 2019 року згідно договору факторингу укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» тобто майже через 4 роки після первісного відступлення права вимоги, що виходить за межі загальної тривалості позовної давності; також скаржник вказує, що відповідачем не надано суду доказів, збільшення позовної давності у письмовій формі, а на час вчинення виконавчого напису по кредитній заборгованості сплив строк позовної давності, тому скаржник вважає виконавчий напис вчинено протиправно.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "Фінансова Компанія "Прайм Альянс» посилаючись на законність оскаржуваного рішення суду та необґрунтованість доводів скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
В судове засідання сторони не з`явилися, що відповідно до частини 2 статті 372 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає апеляційному розгляду справи з огляду на те, що належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.
Заслухавши доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам не відповідає.
Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено жодної підстави позову, при цьому останній у встановленому законом порядку не спростував належними та допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою та не надав доказів часткового або повного погашення заборгованості, що є підставою для висновку, що заборгованість є безспірною та обґрунтованою.
Такі висновки суду колегія суддів вважає помилковими, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлені такі факти і обставини справи.
22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв (далі - Договір відступлення), за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Позивача за Кредитним договором №R53100489877B від 21 листопада 2013 року.
29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» укладено Договір факторингу №29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, за умовами якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до Позивача за Кредитним договором №R53100489877B від 21 листопада 2013 року. На підставі цього договору, 04 березня 2019 року позивачу було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором.
Отже, судом встановлено, що 04 березня 2019 року «ФК «Прайм Альянс» направляло на вказану в кредитному договорі адресу повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості, яка містить складові заборгованості, строки її погашення, пропозицію щодо добровільного врегулювання кредиту та наслідки не виконання умов вимоги, а саме: у разі залишення вимоги без задоволення ТОВ «ФК «Прайм Альянс» має намір стягнути заборгованість у позасудовому порядку.
Щодо розміру заборгованості судом першої інстанції встановлені такі обставини.
Позивач ОСОБА_1 отримав кредит у ПАТ «ВТБ Банк» на загальну суму 30 000 гривень. 
Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до Графіка повернення Кредиту і сплати Процентів та розахунку вартості супутніх послуг, комісійну винагороду за управлінням Кредиту у розмірі 1,69 % від початкової суми Кредиту.
Згідно з п. 4.7. Кредитного договору за наявності прострочення виконання Позичальником зобов`язань за Договором, розмір Платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, пов`язаних з неналежним виконанням Позичальником умов Договору (а.с. 36-38).
Оскільки, позивачем було порушено умови Кредитного договору, ПАТ «ВТБ Банк» відступило право грошової вимоги до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за Договором відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв, загальна сума заборгованості складає 31 980,32 гривень, яка складається з суми основного боргу за кредитом, суми простроченого основного боргу за кредитом, суми несплачених комісійних винагород. Після відступлення банком права грошової вимоги, ні ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ні ТОВ «ФК «Прайм Альянс» не нараховувало будь-яких відсотків та комісії за Кредитним договором.
05 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на підставі ст.ст. 87-91 Закону України « Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" заборгованості за кредитним договором № R53100489877B від 21 листопада 2013 року у розмірі 32 290,02 гривень.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.
Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц,провадження №61-12629св19.
Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Разом з цим, серед документів наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. 
Отже, є слушними доводи апеляційної скарги, про те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 05 червня 2020 року, після набрання законної сили постановою        Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 щодо переліку документів, за якими стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватися до кредитного договору, укладеного між банком та позивачем, а тому зазначена у виконавчому написі заборгованість, не є безспірною і приватний нотаріус застосував не чинні на той момент норми, які не регулюють вчинення виконавчих написів про кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі.
Вказане, залишилось поза увагою суду, що призвело до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , з підстав наведених у змісті оскаржуваного рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Оскільки позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з вказаних вище підстав, колегія суддів не надає оцінки іншим доводам апеляційної скарги.
На підставі вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2101,80 гривень.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з наведених вище підстав.
Керуючись ст.ст. 374,376 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 18 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна; приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Визнати виконавчий напис вчинений 05 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокією Юріївною, зареєстрованого в реєстрі за № 1290, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід. код НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" заборгованості за кредитним договором № R53100489877B від 21 листопада 2013 року у розмірі 32 290,02 гривень таким, що не підлягає виконанню. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" (код ЄРДПОУ 41677971, юридична адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 77, м. Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід. код НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 2101,80 гривень.
Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Дата складення повної постанови -  01 листопада 2021 року.

Головуючий   Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова