ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10900/21                                                              Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 січня 2022 року                                                                                         м. Київ
                    
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
           головуючого судді:	 	Беспалова О. О.	
           суддів:	 	Парінова А. Б., Ключковича В. Ю.	
           за участю секретаря:	 	Волошка О. Л.	

представника позивача Шалашової В. І., представника відповідача Цісар Г. І., представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Аркада" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 19.10.2021)  у справі за позовом акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Аркада" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Аркада" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № 0003290704 від 23.12.2020, № 0003300704 від 23.12.2020, № 0003280704 від 23.12.2020. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року позов акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Аркада" залишено без задоволення. 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено після початку процедури ліквідації Банку, а тому, є такими, що прийняті з порушенням приписів п. 1.3. ст. 1 Податкового кодексу України та статей 45,46, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно підлягають скасуванню.
До Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого відповідачем щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечено. 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Аркада", перебував на обліку в Офісі великих платників податків ДПС та був платником податку на додану вартість, податку на прибуток банківських організацій, податку з доходів іноземних юридичних осіб, податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, податку на доходи фізичних осіб у вигляді процентів, військового збору, земельного податку з юридичних осіб, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
На підставі рішення правління Національного банку України від 25 серпня 2020 року № 541-рш/БТ «Про віднесення акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «АРКАДА» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 серпня 2020 року № 1583 «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT АКБ «АРКАДА» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» було розпочато процедуру виведення банку з ринку та призначено уповноважену особу на управління банком.
26.08.2020 розпочато процедуру виведення AT АКБ «АРКАДА» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.
На підставі рішення Правління Національного банку України від 24.09.2020 № 601-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «АРКАДА», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25.09.2020 № 1744 « Про початок процедури ліквідації AT АКБ «АРКАДА» та делегування повноважень ліквідатора банку», на підставі якого з 25.09.2020 розпочато процедуру ліквідації неплатоспроможного банку AT АКБ «АРКАДА» та уповноваженою особою Фонду з делегуванням повноважень ліквідатора AT АКБ «АРКАДА».
Офісом великих платників податків Державної податкової служби проведено позапланову виїзну документальну перевірку  AT акціонерний комерційний банк «АРКАДА» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2017 по 02.11.2020 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 02.11.2020. За результатами перевірки складено акт № 544/28-10-07-04-01/19361386 від 23.11.2020 (надалі - акт перевірки).
Проведеною перевіркою встановлено допущення позивачем порушень норм податкового законодавства, а саме: 
- п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження сум податку на прибуток на загальну суму 24 106 608 грн, та зменшення від`ємного значення об`єкту оподаткування за три квартали 2020 року на загальну суму 1 820 632 грн;
- п.198, 5 ст.198, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в частині невиписаних зведених податкових накладних на суму отриманого податкового кредиту від постачальників, що призвело до заниження податкового кредиту та заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 49 834 грн;
- п.п. 192.1.1 н.192.1 ст.192, п.198.6 сг.198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині повторного включення сум до складу податкового кредиту інших звітних періодів, що призвело до завищення сум податкового кредиту протягом періоду, що перевіряється, на загальну суму 251 679 грн;
- п. 176.2 «б» ст.176 Податкового кодексу України, в частині подання з порушеннями встановлених строків, з недостовірними відомостями, з помилками Податкового розрахунку за формою № 1 -ДФ;
- п. 69.1, п. 69.2 ст. 69 Податкового кодексу України, в частині порушення строків повідомлення органів ДПС про відкриття/закриття рахунків.
Також, акт перевірки містить посилання на те, що в ході перевірки позивачем не надано документів щодо формування витрат, пов`язаних з набуттям права власності на майнові права на об`єкти житлової нерухомості, на підставі чого відповідачем встановлено  порушення пп. 134,1.1, п. 134.1 ст. 134 ПКУ, у частині невідображення доходів від операцій з відчуження майнових прав на об`єкти нерухомості, що призвело до заниження об`єкту оподаткування на загальну суму 128 035 555 грн.
Крім того, акт перевірки містить висновок, що позивачем порушено положення пп. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134 ПКУ, у частині завищення витрат від зменшення корисності майнових прав на об`єкти нерухомості, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 7 710 679 грн.
З огляду на викладене, відповідачем сформульовано висновок, що, в ході перевірки повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток встановлено його заниження на загальну суму 24 106 608 грн, та зменшення від`ємного значення об`єкту оподаткування за три квартали 2020 року на загальну суму 1 820 632 грн.
Крім того, в акті перевірки зазначено, що позивачем порушено норми п. 198.5 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПКУ, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.07.2017 по 02.11.2020 на загальну суму 49 834 грн, у зв`язку з тим, що ним не нараховані податкові зобов`язання та не складено і не зареєстровано зведені податкові накладні на суми ПДВ по товарах (роботах, послугах) що призначені для використання в операціях, що не є об`єктом оподаткування ПДВ відповідно до статті 196 ПКУ.
На підставі даних обставин, встановлених актом перевірки, відповідачем 23 грудня 2020 року прийнято оскаржувані податкові повідомлення- рішення:
- № 0003290704, яким позивачу визначені податкові зобов`язання зі сплати податку на прибуток в сумі 24106608 грн;
- № 0003300704, яким позивачу визначені податкові зобов`язання зі сплати податку на додану вартість в сумі 251679 грн;
- № 0003280704, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток.
Вважаючи дані рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України. 
Пунктом 1.3 статті 1 Податкового кодексу України передбачено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.
Згідно із частиною третьою статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.
Пункт 2 частини першої статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначає відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду однією з умов ліквідації банку.
Відповідно до частин п`ятої та шостої цієї ж статті Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду.
Фонд у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.
Відповідно до частини третьої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
Вимоги за зобов`язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.
Частиною п`ятою статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.
Статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплату витрат та здійснення платежів.
З аналізу наведених норм вбачається, що ліквідаційна процедура банку за рішенням Національного банку України розпочинається з моменту отримання такого рішення Фондом. З дня початку процедури ліквідації банку строк виконання усіх грошових зобов`язань останнього вважається таким, що настав. Зобов`язання банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.
За правилами пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи..
Порядок визначення сум податкових та грошових зобов`язань встановлений статтею 54 ПК України, пунктом 54.1 якої визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 вищезазначеної правової норми, визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, жодною нормою ні Податкового кодексу України, ні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено ні обмеження прав податкового органу на проведення перевірок банку, ні обмеження щодо винесення рішень про визначення таким банкам податкових зобов`язань.
Також в супереч доводам апеляційної скарги, чинне законодавство не звільняє установу банку, в разі початку процедури ліквідації, від сплати податкових зобов`язань.
Дійсно, приписами п.3 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).
Поряд із цим, із змісту спірних податкових повідомлень-рішень вбачається, що такими здійснено нарахування лише податкових зобов`язань, без застосування штрафних санкцій. 
Також, розпочата процедура ліквідації банку призводить до певних обмежень щодо погашення зобов`язань.
Однак, як вірно зауважено судом першої інстанції, проведення перевірки та прийняття рішень є визначенням суми грошових зобов`язань платника податку, врегульоване главою 4 ПК України, та не обмежується введенням щодо банку будь - яких процедур.
Крім того, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта, що спірні податкові повідомлення-рішення суперечать приписам статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів Фізичних осіб».
Слід зауважити, що вказаною нормою врегульовано черговість погашення вимог кредиторів, тоді як предметом даного судового розгляду є правомірність донарахування податкових зобов`язань, за період, що передував введенню тимчасової адміністрації. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
          
Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Аркада" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Аркада" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без задоволення. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                                   	                   О. О. Беспалов	
Суддя 	                        В. Ю. Ключкович	
Суддя	               А. Б. Парінов	

(Повний текст постанови складено 28.01.2022)