Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року                                                         м. Рівне

Справа № 569/7799/21
Провадження № 33/4815/878/21

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,
з участю ОСОБА_1 , адвоката Єрьомкіна І. В.,
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2021 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною з порушенням вимог законодавства. Зазначає, що він не заперечує того, що перебував без документів, що посвідчують особу, оскільки повертався з роботи додому (тимчасового місця проживання). Вказує, що ним не було порушено правил щодо карантину людей, у нього на обличчі була маска, він дотримувався дистанції, також при собі завжди має антисептик для рук. Примірник постанови суду ним отримано не було, що позбавило його права вчасно її оскаржити. Про існування оскаржуваної постанови суду він дізнався лише 16.11.2021 року, коли отримав виклик державного виконавця про сплату боргу за постановою суду від 23.04.2021 року (справа № 569/7799/21), у той же день він звернувся до державного виконавця та отримав у нього постанову суду. З огляду на зазначене просить : поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням. 

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справ про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена 23.04.2021 року, апеляційна скарга подана 26.11.2021 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 копії постанови суду, а останній стверджує, що отримав її копію лише 16.11.2021 року, додавши до апеляційної скарги копі документів: виклик державного виконавця від 15.10.2021р., поштовий конверт від ДВС із штампом Укрпошти - 19.10.2021р. (а.с. 20,21), тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи. Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 226600 від 09.04.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 цього дня о 19 год. 20 хв. в м. Рівне, по вул. Гагаріна, 55 порушив правила на території, де встановлено «помаранчевий» рівень епідемічної небезпеки, щодо карантину людей, а саме: перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус чи посвідчення про взяття на облік бездомної особи, чим порушив п.п. 2 п. 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

При складанні протоколу ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень по суті порушення, а також від підпису в протоколі.

Диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП в редакції, чинній на момент вчинення вказаного у протоколі правопорушення, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

На час вчинення правопорушення ОСОБА_1 (09.04.2021 року) були чинні вимоги пп.2 п.2 постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до яких на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 226600 від 09.04.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, чим порушив вимоги пп.2 п.2 постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Санкцією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП в редакції, чинній на момент вчинення вказаного у протоколі правопорушення, передбачено накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу, що внаслідок порушення карантинних правил, ОСОБА_1 не було завдано будь-якої шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Апеляційним судом враховано, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не спричинило шкоди інтересам держави, а тому суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, на підставі ст. 22 КУпАП. 

На підставі наведеного та керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 22, 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського 
апеляційного суду                                                       Ковальчук Н. М.