22-ц/804/3258/21 
                                                                                263/13893/21 
                                               
                                                                                                    Єдиний унікальний номер 263/13893/21
                                                                                                    Номер провадження 22-ц/804/3258/21 

                                                                 П О С Т А Н О В А 
                                                            ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

22 грудня  2021 року                                                                                          м. Маріуполь 

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Баркова В.М., Пономарьової О.М.,
секретар судового засідання  Сидельнікова А.В., 
учасники справи: 
заявник – ОСОБА_1 ,
представник заявника – адвокат Звонарьов Валентин Вадимович,
заінтересована особа  – ОСОБА_2 ,
заінтересована особа – ОСОБА_3 ,
заінтересована особа - Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 листопада 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), 
  
                                                    В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року заявник ОСОБА_1   звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з заявою, у якій просив встановити факт батьківства громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно нього -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зобов`язати Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) внести відповідні зміни до актового запису та видати свідоцтво про народження з відповідними змінами.
Встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації права на спадкування майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4 . 

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 листопада 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 листопада 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що інший спадкоємець  ОСОБА_3 не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини або про відмову від неї. Він не оспорює право заявника ОСОБА_1 на прийняття спадщини, як і не оспорює наявність  родинного зв`язку. Між ними відсутній юридичний спір взагалі. 
Крім того, важливим є той факт, що у заявника ОСОБА_1 в розпорядженні є правовстановлюючі документи на нерухоме майно, що входить до складу спадщини. І юридичний спір можливий лише тоді, коли між спадкоємцями виникнуть суперечки щодо часток у спадщині або нотаріусом буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Посилаючись на  висновки Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладені у постанові від 14 квітня 2021 року по справі №205/2102/19-ц, заявник зазначив, що матеріали справи не містять в собі доказів існування реального, а не уявного юридичного спору про право. Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції не встановив, між якими конкретно особами та з приводу якого конкретного блага саме на цей день існує спір про право.
Відтак, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження по справі є помилковим.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав апеляційному суду заяву про розгляд справи без цього участі, представництво своїх інтересів доручив адвокату Звонарьову В.В..

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав апеляційному суду заяву про розгляд справи без його участі. В заяві зазначив, що  з вимогами, вказаними в апеляційній скарзі не згоден, вважає їх незаконними необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а ухвалу суду такою, що, що відповідає вимогам процесуального закону.

Представник заінтересованої особи  Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, до апеляційного суду надав заяву про розгляд справи без присутності представника відділу на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника – адвоката Звонарьова В.В., який просив апеляційну скаргу задовольнити, заінтересовану особу ОСОБА_2 , яка підтримала апеляційну скаргу заявника, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. 
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що із поданої до суду заяви вбачається спір про право, який підлягає розгляду в загальному порядку.
Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується,  виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення - частина друга статті 315 ЦПК України.
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
В пункті 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц, провадження № 14-505цс19 зазначено, що для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Згідно з частинами першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту зокрема щодо родинних відносин між фізичними особами.

У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 наведено правовий висновок, згідно з яким юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що вбачається спір про право на спадкове майно, разом з цим, судом не було з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме не встановлено наявність спадкоємців померлого ОСОБА_4 та не перевірив, чи впливатиме на права та обов`язки інших осіб рішення суду про встановлення факту родинних відносин.
Суд, зазначивши про наявність спору про право, що має розглядатися у порядку позовного провадження, не встановив та не зазначив між ким існує спір, оскільки існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18); від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21).
Відповідно вимог ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У зв`язку з викладеним апеляційний суд вважає, що суд прийшов до передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, і доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими. Тому колегія суддів вважає необхідним скасувати ухвалу суду першої інстанції, і направити справу для продовження розгляду до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області. 

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України,  апеляційний  суд

                                                 П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 грудня 2021 року скасувати, повернути справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складений  24 грудня  2021 року.

Судді:                                                                                       Є.Є. Мальцева

                                                                                                  В.М. Барков 

                                                                                                 О.М. Пономарьова