ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/801/22 Справа № 212/6843/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.
сторони справи :
позивач - ОСОБА_1 
відповідач- Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз"
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2021 року, ухваленого суддею Пустовітом О.Г. у м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 08 листопада 2021 року,-

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про визнання дій незаконними.
В обґрунтування позову зазначила, що вона є споживачем природного газу за об`єктом споживання - квартира АДРЕСА_1 , що обладнаний лише газовою плитою та належить їй на праві приватної власності. 
25 січня 2016 року по заяві Позивача представниками Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» було відключено від газопостачання, шляхом перекриття та опломбування запірного пристрою (кран), що підтверджує акт №75 на відключення (підключення) газових приладів та побутових лічильників газу (ПЛГ) від 25.01.2016 року. 
З дати відключення станом на теперішній час послуги з постачання/розподілу природного газу ОСОБА_1 не відновлювалися, проте, з 01 січня 2020 року АТ «Криворіжгаз», що є правонаступником ПАТ «Криворіжгаз» почало нараховувати споживачу ОСОБА_1 плату за розподіл природного газу, що потягло за собою утворення заборгованості, яка станом на 01.04.2021 року складає 23,05 грн.. 
Як зазначає АТ «Криворіжгаз» у своєму листі від 15.04.2021 №501-Лв-4119-0421, нарахування плати за розподіл природного газу Позивачу здійснюється відповідно до пунктів 1, 2, 4, 8 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 та абз.2 пункту 6.6. розділу VI Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498. 
Позивач, вважає незаконними дії АТ «Криворіжгаз» щодо нарахування їй заборгованості за розподіл природного газу, тому просила суд визнати незаконними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо нарахування з 01 січня 2020 року плати за послугу розподілу природного газу побутовому споживачу ОСОБА_2 , за фактичного припинення 25 січня 2016 року розподілу природного газу по об`єкту споживання: квартира АДРЕСА_1 .
Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні її позовних вимог до Аакціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про визнання дій незаконними.
Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, ухваленого з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про повне задоволення її позовних вимог. 
При цьому, скаржник зазначає, що суд першої інстанції, встановивши той факт, що з 25.01.2016 та по теперішній час за адресою позивача припинено розподіл природного газу (Акт №75 від 25.01.2016), тобто послуга не надається, ігнорує той факт, що у відповідача, відповідно до пункту 2.1 Типового договору були відсутні підстави з січня 2020 року нараховувати плату за послугу розподілу природного газу.
Вказує, що суд не врахував доводів позивача про те, що станом на 25 січня 2016 року (день відключення об`єкта споживання) пункти 1 та 2 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРС на які посилається відповідач не були чинними, а тому оператор ГРМ безпідставно застосував вказані норми та не міг визначити річну замовлену потужність за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019, оскільки газопостачання в її квартирі було відсутнє, що підтверджено Актом №75 на відключення від 25.01.2016, актами обстеження від 13.07.2017 та від 05.06.2020, фотокарткою крану з заглушкою опломбованих пломбою АТ «Криворіжгаз», фотокарткою лічильника газу.
Позивач зазначає, що суд не надав належної оцінки листу постачальника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» від 05.07.2021 №497-Лв-8687-0721, з якого видно, що споживачу ОСОБА_1 природний газ з 25.01.2016 не реалізовується, тому в загальному потоці газорозподільної мережі АТ «Криворіжгаз» відсутній природний газ належний споживачу. 
Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції, посилаючись у рішенні на п.8 гл.6 розділу VІ Кодексу ГРС застосовує норму права, яка не підлягає застосуванню, оскільки під обов`язком оплати вартості послуг, мається на увазі вартість фактично наданих послуг, що безпосередньо вбачається з предмету Типового договору (п.2.1 Типового договору).
Більш того, п.8, п.9 гл.6 розділу VІ Кодексу ГРС на час відключення квартири від газопостачання не діяли, а тому їх застосування судом та відповідачем порушують вимоги ст.58 Конституції України.
Позивач наголошує на тому, що суд першої інстанції, застосовуючи у рішенні висновки щодо норм права, викладені у постанові Верховного Суду у справі №468/1649/20-ц не враховує те, що обставини в справах різняться між собою, у справі на яку посилається суд, позивач був відключений від газопостачання за заборгованість, тоді, як вона заборгованості не мала та норми права, а саме: п.1, п.2, п.8, п.9 гл.6 розділу VІ Кодексу ГРС були чинними на час виникнення спірних правовідносин у справі №468/1649/20-ц.
Судом не було враховано при ухваленні рішення, що відключення квартири позивача від газопостачання відбувалось в період зміни законодавства та набрання чинності Типового Договору (01.12.2015) та Кодексу ГРС (27.11.2015), внаслідок чого Оператором ГРС АТ «Криворіжгаз» не була встановлена ні група споживання, ні планові місячні об`єми споживання, що підтверджено останньою роздруківкою з особистого кабінету 104 та додатково підтверджується копією договору та заявою-приєднання до супровідного листа АТ «Криворіжгаз» від 10.11.2021 №501-Лв-14272-1121.
У відзиві на апеляційну скаргу позивача, відповідач АТ «Криворіжгаз», посилаючись на законність і обґрунтованість судового рішення, просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та  обґрунтованість  рішення  суду  в  межах  заявлених  позовних  вимог  та  доводів  апеляційної  скарги,  за  наявними  у  справі  матеріалами,  колегія  суддів  вважає,  що  апеляційна  скарга  позивача   підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 20.12.2002 року серія ВАС №548151 та є споживачем природного газу.. 
Відповідно до постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 року про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ ПАТ «Криворіжгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз». 
Відповідно до абзацу 1 ч.6 Розділу VII Закону України «Про ринок природного газу», введеного в дію з 01.10.2015, провадження діяльності з постачання та розподілу природного газу здійснюється на підставі чинних ліцензій, що були видані до дня введення в дію цього Закону, протягом трьох місяців після затвердження ліцензійних умов на провадження відповідного виду господарської діяльності згідно з положеннями цього Закону. Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201, які набрали чинності з 26.03.2017.
З метою приведення господарської діяльності з розподілу природного газу у відповідність до вимог законів України «Про ринок природного газу», «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 №201, ПАТ «Криворіжгаз» подало до НКРЕКП заяву (вх.НКРЕКП від 19.06.2017 № ЛГ-246/17) про отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. 
Відповідно до абзацу 1 ч.6 Розділу VII Закону України «Про ринок природного газу», введеного в дію з 01.10.2015 року, провадження діяльності з постачання та розподілу природного газу здійснюється на підставі чинних ліцензій, що були видані до дня введення в дію цього Закону, протягом трьох місяців після затвердження ліцензійних умов на провадження відповідного виду господарської діяльності згідно з положеннями цього Закону. Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 16.02.2017 №201, які набрали чинності з 26.03.2017 року. 
У зв`язку з вищевикладеним постановою НКРЕКП №845 від 29.06.2017 року про видачу ліцензії на розподіл природного ПАТ «Криворіжгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПАТ «Криворіжгаз».
04.06.2019 року НКРЕКП винесено постанову №943 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 року №845». 
Відповідно до вказаної постанови внесено зміни в повне та скорочене найменування ліцензіата. 
Так новими найменуваннями є: повне найменування: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»; скорочене найменування: АТ «Криворіжгаз».
25.01.2016 року за адресою Позивача по АДРЕСА_2 було здійснено відключення від газопостачання газових приладів, а саме плити газової «Запорожанка» шляхом встановлення на вводі пломби №С24592595. Відключення було здійснено за заявою абонента, що підтверджується відповідним актом №75 від 25.01.2016 року.
Згідно довідки ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (діючий постачальник на території м.Кривий Ріг), Позивачем з липня 2015 по лютий 2016 року включно здійснювались оплати за послуги з газопостачання.
ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки із вищезазначеного вбачається, що остання приєдналась до Договору постачання природного газу, а отже і до умов Типового Договору розподілу природного газу.
З 01 січня 2020 року товариство почало нараховувати ОСОБА_1 плату за розподіл природного газу, та станом на 01 вересня 2021 року заборгованість за послуги з розподілу природного газу за розрахунком відповідача склала 32 грн. 99 коп.
Суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та ЦК України.
Суд першої інстанції, відмовляючи позивачеві у задоволенні її позовних вимог в повному обсязі, виходив з їх необґрунтованості, оскільки встановлено наявність у позивача обсягів споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність договору постачання природного газу та договірних правовідносин між сторонами щодо розподілу природного газу, які не припинено, а також те, що споживачем заява про остаточне припинення користування природним газом не подавалась та договірні правовідносини не припинено, тому суд дійшов висновку, що у позивача виник обов`язок оплати вартості послуг з розподілу природного газу в порядку, передбаченому главою 6 розділу VІ Кодексу ГРМ.
Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824 06 листопада 2015 року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».
Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
Згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) - договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу;
- доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи;
- оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;
- споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.
Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ доступ суб`єктів ринку природного газу до ГРМ, що на законних підставах знаходиться у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, здійснюється на принципах: забезпечення рівних прав доступу, у тому числі приєднання, до ГРМ відповідно до вимог цього Кодексу; забезпечення Оператором ГРМ належної якості послуг доступу (приєднання) на договірних засадах; забезпечення суб`єктами ринку природного газу критеріїв доступу, визначених розділами V та VI цього Кодексу, та належних розрахунків за надані послуги.
Згідно з пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.
Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).
На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ: присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника; надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу; забезпечує формування та передачу даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом.
Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Згідно з пунктами 3,4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.
Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Пунктами 1, 2, 3 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови:
- включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника на відповідний розрахунковий період;
- забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
Порядок включення споживача до Реєстру споживачів постачальника визначається відповідно до вимог Кодексу ГТС.
Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача.
За відсутності у споживача діючого постачальника (якщо споживач не включений до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову позивачеві в задоволенні її позовних вимог, послався на норми пункту 8 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, де зазначено, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.
Проте, наведена вище норма закону не відповідає змісту Кодексу ГРМ, так у пункті 8 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ мова йде про дії оператора ГРМ та споживача послуги у разі виникнення у споживача заборгованості за договором розподілу природного газу, зокрема укладення графіку погашення заборгованості, його оформлення.
Тоді, як у п.9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, зазначено, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача (абзац перший). 
У разі розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання оплата вартості послуги за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем з урахуванням повного календарного місяця, у якому сталося розірвання договору або вилучено об`єкт із заяви-приєднання. У цих випадках Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу (абзац другий).
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено і не заперечувалося сторонами по справі те, що 25.01.2016 року за адресою Позивача по вул.Кропивницького 75а/20 оператором ГРМ, за заявою абонента було здійснено відключення від газопостачання газових приладів, а саме плити газової «Запорожанка» шляхом встановлення на вводі пломби №С24592595, що підтверджується актом №75 від 25.01.2016 року (а.с.6).
Окрім того, матеріали справи містять Акт обстеження від 13.07.2017 та Акт обстеження від 05.06.2020, які складені працівниками АТ «Криворіжгаз», які підтверджують, що за адресою ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 встановлено опломбований опуск на ПГ, пломба не порушена, доступу газу не має (а.с.7-8).
З довідки ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» від 05 липня 2021 року (діючий постачальник на території м.Кривий Ріг), вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 відкрито особовий рахунок по сплаті за послуги з газопостачання № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та згідно даних Оператора ГРМ АТ «Криворіжгаз» газопостачання за вказаною адресою Споживача припинено 25.01.2016 по заяві Споживача, станом на сьогоднішній день не відновлене, нарахування за послуги газопостачання за період з 25.01.2016 по 30.06.2021 року не здійснювалось (а.с.14).
Також матеріалами справи встановлено, що не заперечувалось сторонами по справі, між сторонами дійсно існують договірні правовідносини щодо розподілу природного газу, які не припинено, оскільки додаткової угоди про розірвання типового договору розподілу природного газу не укладено, тобто ОСОБА_1 залишається споживачем послуг відповідача, які вона не отримує через припинення газопостачання до її квартири у січні 2016 року. 
Також, судом встановлено, що, починаючи з 01 січня 2020 року товариство почало нараховувати ОСОБА_1 плату за розподіл природного газу, та станом на 01 вересня 2021 року заборгованість за послуги з розподілу природного газу за розрахунком відповідача склала 32 грн. 99 коп.
На період припинення газопостачання за адресою ОСОБА_1 (25.01.2016) була чинною редакція Кодексу ГРМ від 04.12.2015, в якій у розділі VI - Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу, глава 6-Порядок розрахунків за договором розподілу природного газу, містила всього 6 пунктів, а п.9 зазначеної глави розділу VI було доповнено цим пунктом за Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1469 від 29.07.2020 року.
Таким чином на час припинення газопостачання за адресою ОСОБА_1  (25.01.2016), нормип.9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, якими визначено, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача, не діяли. 
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Зокрема, у рішеннях від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012 Конституційний Суду України зазначив, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до положень п.1 (підпункт3) глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ (в редакції чинній на час припинення газопостачання) Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема у випадку  подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;
Відповідно до положень п.4, п.5 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ (в редакції чинній на час припинення газопостачання) пломбування та розпломбування газового обладнання на об`єктах споживачів, що пов`язані з припиненням/обмеженням або відновленням газопостачання (розподілу природного газу), виконуються Оператором ГРМ відповідно до вимог розділу VI цього Кодексу. При припиненні (відновленні) газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Припинення (обмеження) газопостачання споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.
На час припинення позивачеві газопостачання до її квартири, за її заявою сторонами були дотримані усі вимоги Кодексу ГРС (в діючий на той час редакції), що підтверджено наявними у справі доказами, наведеними вище, заборгованості за споживачем ОСОБА_1 за надані послуги не було, таким чином припинивши газопостачання до квартири позивача, відповідач перестав надавати споживачу свою послугу з розподілу природного газу.
Відповідно до норм ч.ч.1,2 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Колегія суддів, з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, з огляду на те, що з часу припинення позивачеві газопостачання до її квартири за її заявою (25.01.2016), у неї була відсутня заборгованість за раніше надану послугу, змінами у Кодексі газорозподільних систем, та з урахуванням того, що Оператором ГРМ, споживач не була повідомлена про зміну законодавства, яким на неї покладено обов`язок зі сплати послуги за розподіл природного газу при припиненому газопостачанні, як і не було роз`яснено про необхідність розірвання укладеного між сторонами типового договору розподілу природного газу для припинення нарахувань. 
Суд першої інстанції на наведені обставини не звернув уваги, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити. 
Рішення Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» задовольнити.
Визнати незаконними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо нарахування з 01 січня 2020 року плати за послугу розподілу природного газу побутовому споживачеві ОСОБА_1 , за фактичного припинення останній 25 січня 2016 року розподілу природного газу по об`єкту споживання: квартира АДРЕСА_1 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: