Справа № 991/8787/21
Провадження 1-кс/991/8920/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 року                                                                        м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 
(далі по тексту-слідчий суддя чи суд),
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
детектива ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання від 28.12.2021 детектива Національного антикорупційного бюро України (НАБУ) ОСОБА_3 про встановлення стороні захисту строку на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні від 16.11.2016 №42016000000003393,
ВСТАНОВИВ:
1. Стислий опис провадження.
29.12.2021 до ВАКС надійшло клопотання детектива НАБУ ОСОБА_3 (далі – детектив) про встановлення стороні захисту підозрюваного ОСОБА_5 строку до 28.12.2022 на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні від 16.11.2016 №42016000000003393, після спливу якого сторона захисту вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до вказаних матеріалів, судовий розгляд якого призначено на 04.01.2022 з перервою до 08.02.2022.
2. Короткий виклад клопотання та позицій сторін судового провадження.
В клопотанні детектив НАБУ зазначив, що Генеральною прокуратурою України до 11.09.2020 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні від 16.11.2016 №42016000000003393 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28 частини 5 статті 191, частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 28 частини 5 статті 191, частиною 4 статті 28 частини 2 статті 205, частиною 4 частини 28 частини 3 статті 209, частиною 4 статті 28 частини 3 статті 212, частиною 4 статті 28 частини 1 статті 366, частиною 4 статті 28 частини 3 статті 358 Кримінального кодексу України (далі- КК).
17.03.2014 в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК.
У зв`язку із невстановленням місцезнаходження 17.03.2014 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.01.2017 в справі №757/64622/16-к ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18.01.2017.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.03.2018 в справі №757/37414/17-к відповідно до статті 297-4 КПК надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні №42016000000003393.
Листом від 28.03.2019 № 14/2/2-22254-16 прокурор у кримінальному провадженні – начальник відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , відповідно до статей 290, 297-5 КПК, повідомив захисників підозрюваного ОСОБА_5 – адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до постанови Генерального прокурора від 11.09.2020 здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні від 16.11.2016 №42016000000003393 доручено детективам НАБУ.
07.10.2021 прокурор у кримінальному провадженні – прокурор п`ятого відділу процесуального керівництва САП ОГП ОСОБА_10 доручив детективам НАБУ забезпечити виконання вимог статті 290 КПК щодо надання доступу сторонам до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні від 16.11.2016 №42016000000003393.
На виконання даного доручення листом від 11.10.2021 № 0421-252/31233 детектив НАБУ ОСОБА_3 повідомив захисників підозрюваного ОСОБА_5 – адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - про надання доступу до матеріалів досудового розслідування. 06.12.2021 було надіслано повторний лист за №0421-252/37640. 
У клопотанні детектив зазначив, що з моменту направлення першого повідомлення про завершення досудового розслідування та надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення від 28.03.2019 до теперішнього часу сторона захисту не здійснює ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, тобто, на думку детектива, стороною захисту здійснюється умисне зволікання при ознайомленні з матеріалами. При цьому він зазначив, що матеріали досудового розслідування для ознайомлення в підшитому, пронумерованому та сформованому вигляді становлять 739 томів, 4 коробки з поштовими відправленнями та документами, які утворилися під час визначення підслідності за НАБУ, які сформовані в 1 том.
З огляду на наведене, детектив зазначив про необхідність установлення строку до 28.12.2022 року для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні від 16.11.2016 №42016000000003393 стороні захисту підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників, після спливу якого сторона захисту вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до вказаних матеріалів.
В судових засіданнях детектив підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.
В судові засідання прибув адвокат ОСОБА_4 , який на підтвердження повноважень захисника надав ордер від 04.01.2022 на право захисту ОСОБА_5 , договір про залучення адвоката для надання правової допомоги Клієнту від 01.12.2021 між адвокатом ОСОБА_4 та адвокатським об`єднанням «Гесторс Інтер», яке попередньо уклало «Договор о предоставлении правовой помощи» від 03.11.2021 із ОСОБА_5 .
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання детектива, в зв`язку з недоведеним зволіканням сторони захисту при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження від 16.11.2016 №42016000000003393 та непідсудністю ВАКС даного кримінального провадження.
3. Обґрунтування позиції суду.
3.1. Відповідно до статті 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до статті 3 КПК, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 7 КПК  визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать розумність строків.
Зміст такої засади розкриває стаття 28 КПК, частини 1-3, 5 якої визначають, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Частинами 1-3 статті 290 встановлено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.
Тобто розкриття усіх доказів стороні захисту є безпосереднім обов`язком сторони обвинувачення та є запорукою справедливого судового розгляду. Доступ сторони захисту до зібраних стороною обвинувачення під час досудового розслідування матеріалів є гарантією забезпечення змагальності процесу та права на захист особи, щодо якої здійснюється провадження, оскільки це необхідно для забезпечення рівності сторін.
Відповідно до частини 10 статті 290 КПК, сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів. Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, не пізніше п`яти днів з дня його надходження до суду з повідомленням сторін кримінального провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання.
Слідчий суддя зазначає, що КПК не містить переліку підстав та обставин, за яких поведінка сторони кримінального провадження може вважатися зволіканням при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ.
Разом з тим, в пункті 4.3 Рішення Конституційного Суду України (КСУ) від 18.01.2012 у справі № 1-4/2012 (справа про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи) зазначено, що ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України визначається законами України. Відтак право на таке ознайомлення не є абсолютним. Там же зазначено, що Європейський суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», від 25 вересня 2008 року у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»).  Як зауважив Європейський суд, підпункт «b» пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому «мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту», а це означає, що така підготовка охоплює все, що є «необхідним» для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення - для цілей підготовки свого захисту - з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України»). Так, у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі «Гаважук проти України» Європейський суд визнав, що можливість обвинуваченого ознайомитися з матеріалами справи протягом п`яти днів є достатнім часом у цій справі в розумінні підпункту «b» пункту 3 статті 6 Конвенції.
3.2. Як зазначено вище, постановою Генерального прокурора від 11.09.2020 здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні від 16.11.2016 №42016000000003393 доручено детективам НАБУ.
З того часу і до 11.10.2021, тобто упродовж більш ніж 13 місяців, детективи НАБУ не здійснили жодних дій, спрямованих на ознайомлення сторони захисту із матеріалами даного кримінального провадження, оскільки лише 11.10.2021 детектив НАБУ направив лист №0421-252/31233 «Повідомлення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування» на адресу захисників підозрюваного ОСОБА_5 – адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - та 06.12.2021 направив повторний лист №0421-252/37640 «Повідомлення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування» на адресу тих же адвокатів. При цьому в матеріалах даної справи відсутні будь-які докази фактичного направлення та отримання таких листів цими адвокатами.
14.01.2022 під час судового провадження до ВАКС надійшло повідомлення адвоката ОСОБА_7 про відсутність повноважень на представництво, де повідомлялось, що 08.06.2016 між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_7 , який здійснював індивідуальну адвокатську діяльність, дійсно було укладено договір про надання правової допомоги, однак на даний час адвокат ОСОБА_7 є членом адвокатського об`єднання (АО)«Арцінгер», а договір між ОСОБА_5 та АО «Арцінгер» не укладався. Відтак повідомлялось, що у адвоката ОСОБА_7 відсутні повноваження на захист ОСОБА_5 у кримінальному провадженні від 16.11.2016 №42016000000003393.
31.01.2022 на адресу ВАКС надійшла заява від адвоката ОСОБА_9 , яка повідомила, що представляла інтереси ОСОБА_5 у кримінальному провадженні від 16.11.2016 №42016000000003393 в період з 08.07.2016 по 01.01.2018, після чого у зв`язку із народженням дитини та початком її відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, її відносини з ОСОБА_5 по наданню правової допомоги були припинені.
Також суд зазначає, що детектив НАБУ не надав будь-яких документів щодо повноважень адвоката ОСОБА_8 на захист підозрюваного ОСОБА_5 , стверджуючи, що не відшукав таких у матеріалах даного кримінального провадження. Проте, оскільки такий адвокат був зазначений в клопотанні детектива, то судом він належним чином повідомлявся про час і місце судових засідань, однак в такі не прибував та не надіслав жодних документів.
Натомість, під час судового провадження адвокат ОСОБА_4 надав копії трьох клопотань до НАБУ від 01.12.2021, 17.12.2021 та 04.02.2022 (із доданими копіями поштових квитанцій), якими він повідомляв, що є захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні від 16.11.2016 №42016000000003393 та просив повідомити про час та дату прибуття до НАБУ з метою ознайомлення з матеріалами такого кримінального провадження.
У відповідь на перше клопотання від 01.12.2021 детектив НАБУ надіслав лист від 08.12.2021 №0421-252/37889, де зазначив, що на даний час виконуються вимоги статті 290 КПК у даному кримінальному провадженні із наявними під час відкриття матеріалів захисниками підозрюваного ОСОБА_5 – адвокатами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Судовим розглядом встановлено, що детектив НАБУ не надав доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні від 16.11.2016 №42016000000003393 адвокату ОСОБА_4 , який з 01.12.2021 та на теперішній час є єдиним належним захисником підозрюваного ОСОБА_5 .
Будь-яких інших доказів, які б підтверджували відмову попередніх захисників підозрюваного ОСОБА_5 ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження або підтвердження факту їх зволікання при ознайомленні з матеріалами справи, суду не надано.
3.3. Правові підстави належності кримінальних проваджень до предметної підсудності ВАКС визначаються статтею 33-1 КПК із урахуванням статті 216 КПК.
Згідно із статтею 33-1 КПК, ВАКС підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК. Слідчі судді ВАКС здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності ВАКС відповідно до частини 1 цієї статті.
Частиною 5 статті 216 КПК визначено, що детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 КК, якщо наявна хоча б одна з таких умов:
1) кримінальне правопорушення вчинено:
- Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Директором Бюро економічної безпеки України, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України;
- державним службовцем, посада якого належить до категорії «А»;
- депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад;
- суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
- прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру»;
- особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище;
- військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України;
- керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;
2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 КК, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 КК, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);
3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 КК, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 КК або у пункті 1 цієї частини.
КК в примітці до статті 45 визначив вичерпний перелік корупційних кримінальних правопорушень, який розширеному тлумаченню не підлягає, а саме корупційними вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2,366-3 цього Кодексу.
Із змісту клопотання детектива НАБУ та з наявних матеріалів справи не вбачається належність підозрюваного ОСОБА_5 до суб`єктів, перелік яких наведено в пункті 1 частини 5 статті 216 КПК (що виключає підсудність ВАКС за цією умовою), або до службових осіб державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, тобто відсутня умова підсудності ВАКС, передбачена пунктом 2 частини 5 статті 216 КПК. Також дане кримінальне провадження не стосується кримінальних правопорушень, передбачених статтями 369 та частиною 1 статті 369-2 КК, тобто відсутня умова підсудності ВАКС, передбачена пунктом 3 частини 5 статті 216 КПК.
При цьому слідчий суддя бере до уваги правову позицію, викладену в ухвалі від 14.12.2021 Касаційного кримінального суду ВС у справі № 991/4989/21, за якою «Законодавець не ототожнює підслідність НАБУ і підсудність Вищого антикорупційного суду», тобто здійснення НАБУ досудового розслідування не означає автоматичної підсудності будь-якої справи ВАКС.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначає, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) щодо застосування статті 6 Конвенції у кримінально-процесуальному аспекті, «суд, котрий, відповідно до чинних положень національного права, не має повноважень судити підсудного, «не встановлений законом» у розумінні статті 6 § 1».
Тобто розгляд судом (зокрема й ВАКС) справ, які не належать до його підсудності, суперечить припису щодо розгляду справи судом, встановленим законом, у розумінні статті 6 зазначеної Конвенції, оскільки вислів «суд встановлений законом» віддзеркалює принцип правової держави, невід`ємний для системи, запровадженої Конвенцією і Протоколами до неї загалом (зокрема рішення ЄСПЛ в справах «Йоргіч проти Німеччини» (Jorgic v. Germany), § 64; «Річерт проти Польщі» (Richert v. Poland), § 41). Орган, не встановлений відповідно до волевиявлення законодавця, буде позбавлений легітимності, яка є необхідною в демократичному суспільстві (зокрема рішення ЄСПЛ в справах «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), § 114; «Горгіладзе проти Грузії» (Gorgiladze v. Georgia), § 67; «Конталексіс проти Греції» (Kontalexis v. Greece), § 38).
3.4. Дослідивши матеріали справи, заслухавши та оцінивши доводи детектива та захисника, слідчий суддя вважає, що детективом не доведено зволікання сторони захисту при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження від 16.11.2016 №42016000000003393 та підсудність даного провадження ВАКС, а тому належить відмовити в задоволенні даного клопотання.

Керуючись статтями 33-1, 216, 290 КПК суд,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання від 28.12.2021 детектива НАБУ ОСОБА_3 про встановлення стороні захисту строку на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні від 16.11.2016 №42016000000003393.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення .
Повний текст ухвали оголошений 14.02.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1