П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/386/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко А.В.   
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
05 січня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною податкової вимоги, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №22469-13 від 24.11.2020;
- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області  списати податковий борг у сумі 17000 грн.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постановою Верховного суду від 10.11.2020 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017 у справі №806/1705/16 скасовано в частині задоволення позову щодо скасування податкового повідомлення-рішення Бердичівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 29.08.2016 №0005564000 та справу в цій частині передано на новий розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду. Відповідно до системного аналізу положень Податкового кодексу України, несплата платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки є підставою для формування податковим органом та надіслання податкової вимоги. Тому, Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області вважає, що винесена податкова вимога  відповідає нормам чинного законодавства.
Позивач  не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, у вересні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про проведення фактичної перевірки від 09.08.2016 року №740;
- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо проведення фактичної перевірки та щодо складання акту фактичної перевірки;
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Бердичівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 29.08.2016 №005554000 та №005564000.
Згідно з постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 січня 2017 року у справі №806/1705/16, яка ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021 залишена без змін,  позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Бердичівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 29.08.2016  №0005564000;
- у решті позовних вимог відмовлено. 
За результатами апеляційного оскарження постанови згідно з ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017 у справі №806/1705/16 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10 січня 2017 року  у справі №806/1705/16 залишено без змін.
Відповідно до податкової вимоги Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №22469-13 від 24.11.2020 станом на 23 листопада 2020 року сума податкового боргу платника податків - ОСОБА_1  становить 17000,00 грн зі сплати адміністративного штрафу та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Не погоджуючись із вказаною вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області зобов`язано прийняти рішення про списання суми податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 29.08.2016 №0005554000, який існував станом на 23 листопада 2020 року, оскільки з 30.03.2017 (з моменту узгодження грошового зобов`язання - 30.03.2017) до моменту вчинення контролюючим органом дій  щодо формування податкової вимоги про сплату боргу - 24.11.2020, сплинув строк давності 1095 днів. Тому, вимога Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про сплату боргу від 24.11.2020 №22469-13 у розмірі  17000,00 грн є неправомірною та підлягаю скасуванню.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
За правилами пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
За приписами пункту 56.17 статті 56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується:
56.17.1. днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк;
56.17.2. днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги;
56.17.3. днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику;
56.17.5. днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.
День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.
Згідно пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що грошовим зобов`язанням платника податків є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг це - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п.20.1.29 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.
Згідно п.101.1 ст.101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
За вимогами п.101.2 ст.101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом  102.4 статті 102  цього  Кодексу.
Пунктом  102.1 ст.102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до  статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом  133.4 статті 133  цього  Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п.102.4 ст.102 ПК України).
Відповідно п.101.5 ст.101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Отже, за кожним податком і збором у платника податку виникає безумовний обов`язок сплатити суму такого податку чи збору у порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплати в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі не сплати - податковий обов`язок не є виконаним.
У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, як передбачено у  п. 95.1 ст.95 ПК України.
При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.
У разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення «безнадійного», тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватися тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених п.п.101.2.1,  101.2.2,  101.2.4,  101.2.5 ст.101 ПК України.
Встановлено, що спірна вимога від 24.11.2020 форми «Ф» №22469-13 сформована відповідачем для погашення податкового боргу у розмірі 17000,00 грн, який виник у зв`язку із несплатою позивачем штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів  у розмірі 17000,00 грн, які були застосовані до позивача податковим повідомленням-рішенням від 29.08.2016 №0005554000.
Податкове повідомлення-рішення від 29.08.2016 №0005554000 оскаржене позивача у судовому порядку в межах в межах розгляду адміністративної справи №806/1705/16 за результатом розгляду якої 30.03.2017 набуло законної сили судове рішення яким відмовлено у визнанні протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.08.2016 №0005554000. Відтак, грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 29.08.2016 №0005554000, набуло статусу узгодженого 30.03.2017.
Згідно з ст.102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник, у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
Відповідно до п.102.4. ст.102 ПК України якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Пунктом 101.1. ст.101 ПК України встановлено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі, пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Під терміном "безнадійний" розуміється: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.
Згідно п.101.5. ст.101 ПК України, контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Процедура списання безнадійного податкового боргу визначена порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.10.2013 №577 (Порядок №577).
Згідно з п.2.1 Порядку №577 під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти: 3) податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу.
За приписами пунктів 3.1, 3.2 Порядку №577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
Днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.
Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Порядку №577 за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.
В інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку №577, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу, відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.
Пунктами  4.4 та 4.5 Порядку №577 визначено, що структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал).
Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.
Згідно з п.102.1 ст.102 ПК України, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації, контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
З огляду на аналіз наведених правових норм слідує, що у податкового органу існувало право на стягнення, в тому числі, і зарахування поточних платежів у рахунок погашення податкового боргу, лише протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. За спливом даного строку податковий орган мав визнати не стягнений та не погашений податковий борг безнадійним і прийняти рішення про його списання.
Верховним Судом неодноразово у своїх постановах, зокрема, від 06.02.2018 у справі №К/9901/99/17 (807/2097/16), від 04.09.2018 у справі №813/4430/16, від 19.09.2019 у справі №910/11620/18, від 31.10.2019 у справі №925/1242/15, від 05.12.2019 у справі №910/1678/19 висловлювалась правова позиція, згідно якої  Податковим кодексом України  встановлено граничний строк для визначення контролюючим органом розміру податкового боргу, який починається за наслідком прийняття рішення податкового органу або самостійного декларування боржником податкових зобов`язань, та не може перевищувати 1095 календарних днів з моменту самостійного декларування податкових зобов`язань або прийняття відповідного рішення про нарахування податкового боргу контролюючим органом, по закінченню яких він уже не може вживати заходів до стягнення податкової заборгованості у будь-якому порядку (судовому чи позасудовому), оскільки за наслідком закінчення цього строку податкове зобов`язання визнається безнадійним в силу  статті 101 Податкового кодексу України, а борг підлягає списанню в обов`язковому порядку. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення контролюючого органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону). Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
Суд враховує, що згідно з абз. 11 п. 52 прим. 2 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст.102 ПКУ. При цьому, суд зазначає, що строки, передбачені даною нормою також закінчились.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що на момент винесення відповідачем спірної податкової вимоги №22469-13 від 24.11.2020 минув встановлений Податковим кодексом України строк давності у 1095 днів для стягнення зазначеного податкового боргу в сумі 17 000 грн, що свідчить про протиправність спірної вимоги та про наявність підстав для списання такого податкового боргу. Для належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Житомирській  області  списати з ОСОБА_1 безнадійний податковий борг зі сплати адміністративного штрафу та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначених податковим повідомленням-рішенням від 29.08.2016 №0005554000 у розмірі 17000,00  грн.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Мацький Є.М.