УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/6050/21 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є. 
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м.Житомир

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , його захисника Хоменка С.О. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Хоменка С.О. на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2021 року щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:
Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2021 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17000, 00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454, 00 грн. 
Згідно постанови суду, 01.07.2021 року о 06 год. 47 хв. по вул. Параджанова, 93 в м. Житомирі, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Kangoo», державний номерний знак « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, почервоніння очей. Від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення захисник Хоменко С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2021 року щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, а також не зважив та не поставився критично до прямих порушень закону працівниками поліції.
Зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, встановлений ст.266 КУпАП та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Посилається на те, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та поліцейські не могли помітити тремтіння рук і почервоніння очей останнього.
Вказує на те, що з наявних матеріалів справи видно, що поліцейськими не здійснювалось безперервне фіксування спілкування.
Стверджує, що працівниками поліції проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 у відсутності двох свідків.
Зазначає також, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння. Відсутні взагалі докази пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я.
Посилається на те, що до матеріалів справи не долучена частина відеозапису, де ОСОБА_1 заявляє клопотання про надання йому документів щодо повірки та калібрування пристрою «Драгер», а також відсутній відеозапис, коли останнім було заявлено клопотання про проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я через його недовіру до коректної роботи спецпристрою.
Вказує, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів законність дій працівників поліції.
Зазначає, що докази, визначені ст. 251 КУпАП, для встановлення вини особи в матеріалах відсутні, а висновки суду здійснені без повного вивчення матеріалів справи, судом було досліджено лише один з чотирьох відеозаписів, що містилися на диску. Крім того, матеріали справи не досліджувались в цілому, не надано оцінки невідстороненню водія від керування транспортним засобом та не досліджувалась дійсна причина зупинки транспортного засобу.

Крім того захисник Хоменко С.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2021 року, стверджує, що фактично про зміст і мотивацію судового рішення стало відомо лише 24.08.2021 року, тому ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості звернутись до Житомирського апеляційного суду з апеляційною скаргою в десятиденний термін з дня проголошення резолютивної частини постанови. 
Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав 25.08.2021 року, після чого в передбачений законом строк подав апеляційну скаргу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Хоменко С.О. апеляційну скаргу підтримали з викладених в ній мотивів, просили її задовольнити.
Додатково ОСОБА_1 зазначив, що він має вади серця, а тому вживання алкоголю протипоказано лікарем. На підтвердження вказаних обставин надав довідку КП «Центр первинної медико – санітарної допомоги» Житомирської міської ради про те, що він консультований лікарем кардіологом.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Доводи захисника Хоменка С.О. стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що захиснику Хоменку С.О. слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2021 року.

При цьому заслухавши доводи та пояснення ОСОБА_1 , його захисника Хоменка С.О., дослідивши матеріали справи та документи, додані до апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст.ст. 7, 245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
З урахуванням вимог ст.ст.251,252,283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.
Переглянувши постанову суду , апеляційний суд приходить до висновку про дотримання судом вказаних положень закону, при цьому доводи апеляційної скарги вважає неспроможними, такими, що не знайшли свого підтвердження.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за зазначених у постанові обставин ґрунтується на досліджених судом доказах, доданих протоколу про адміністративне правопорушення, яким надана належна правова оцінка з точки зору їх належності, допустимості та взаємозв`язку.
Так за змістом ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність наступає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протокоів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.266 КУпАП (у редакції чинній від 17.03.2021) особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків , матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
При цьому згідно ч.5 даної норми огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені вище положення кореспондуються з положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

В результаті апеляційного перегляду справи апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції зазначені положення КУпАП були дотримані.
Не дивлячись на те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в протоколі та встановлених судом першої інстанції, доводи апеляційної скарги захисника про те, що постанова суду є необґрунтованою та його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними. 
Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 124114 від 01.07.2021р., відповідно до якого 01.07.2021 року о 06 год. 47 хв. по вул. Параджанова, 93 в м. Житомирі, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Kangoo», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, почервоніння очей. Від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 зі скаргами на дії працівників поліції не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.
Вина ОСОБА_1 також підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому зафіксовано, як працівники поліції спілкуючись в коректній формі з ОСОБА_1 , зазначаючи, що ними було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, неодноразово пропонували останньому в зв`язку з цим пройти у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі охорони здоров`я. При цьому працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови від такого огляду. Працівниками поліції також на вимоги ОСОБА_1 для ознайомлення було надано документи на конкретний газонанлізатор, який повинен був використовуватися при його огляді, зауважень від ОСОБА_1 щодо цього не поступило. Роз`яснено ОСОБА_1 і його права, передбачені ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП. Однак ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі охорони здоров`я неодноразово відмовився в категоричній формі, відмовившись пояснювати причини такої відмови. Також ОСОБА_1 відмовився й від підписання та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.
Посилання апелянта на те, що працівниками поліції порушено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, встановлений ст.266 КУпАП та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, апеляційний суд визнає безпідставними.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, даний довід був предметом розгляду судом першої інстанції та належним чином обґрунтований, з чим погоджується й апеляційний суд.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
З відеозапису, наявного в матеріалах провадження, вбачається, що причиною зупинки ОСОБА_1 стало тоноване скло автомобіля, та при спілкуванні з останні поліцейським виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук та почервоніння очей. Зазначене підтверджується відеозаписом. В зв`язку з цим, відповідно до п.1 Розділу 2 «Інструкції», поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. При спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факт керування, а зазначав, що відсутня причина зупинки транспортного засобу. 
Доводи захисника Хоменка С.О. про те, що працівниками поліції було порушено вимоги ст.266 КУпАП, Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксовані в неавтоматичному режимі та Порядок направлення водіїв на огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки під час проведення огляду на стан сп`яніння та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідків на місці події не було, а тому його огляд на стан сп`яніння та протокол про адміністративне правопорушення є недійсними, апеляційний суд також вважає безпідставними з огляду на положення ч. 2 ст.266 КУпАП та з огляду наявності відеозапису, який є майже безперервним, за винятком декількох хвилин при заповненні поліцейським бланку протоколу. При цьому слід зазначити, що відеозаписом було зафіксовано всі обставини, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинене ним правопорушення. Доводи щодо цього апелянта не знайшли свого підтвердження.
Також є безпідставними та такими що спростовуються матеріалами справи посилається апелянта на не надання працівниками поліції на вимогу ОСОБА_1 документів щодо повірки та калібрування пристрою «Драгер».
З відеозапису вбачається, що працівники поліції на вимогу ОСОБА_1 надали йому відповідні документи щодо спецзасобу, з якими останній ознайомився та будь – яких заперечень не висловлював.
Наявним відеозаписом також спростовуються доводи апелянта про те, що працівники поліції не відсторонювали ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. З відеозапису вбачається, що працівники поліції вилучили у ОСОБА_1 посвідчення водія та видали тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом та відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. При цьому йому було запропоновано припаркувати транспортний засіб, або викликати людину, яка зможе керувати транспортним засобом, або поставити його на штрафмайданчик. На вказані пропозиції ОСОБА_1 зазначив, що йому зазначені вимоги зрозумілі, і транспортний засіб він припаркував.
Щодо доводів апелянта про відсутність в матеріалах справи направлення водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, то апеляційний суд визнає їх також неспроможними, оскільки відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.
Крім того апеляційний суд зазначає, що надана ОСОБА_1 довідка КП «Центр первинної медико – санітарної допомоги» Житомирської міської ради про те, що він консультований лікарем кардіологом на висновки суду за обставин, викладених в оскаржуваній постанові при відмові останнього від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, не впливає.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, із врахуванням письмових заперечень сторони захисту та вимог про закриття провадження у справі, надав належну правову оцінку кожному доказу та їх сукупності з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що працівниками поліції при виявленні та фіксуванні правопорушення, а судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.
Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити захиснику Хоменко С.О. строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2021 року щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу захисника Хоменка С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2021 року щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.
Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: