УХВАЛА

21 січня 2022 року 
м. Київ

cправа №  5010/2403/2011-14/120 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової   Т.М., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія      "Інвестохіллс Веста" (далі - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", скаржник) 

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021

за заявою ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста"
про заміну стягувача у виконавчому документі 

у справі № 5010/2403/2011-14/120
за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі- ПАТ "Дельта Банк", позивач)
до Фізичної особи-підприємця Бучко Христини Мирославівни (далі - ФОП Бучко Х.М., відповідач)
про стягнення заборгованості за договором кредиту №   187/КВ-08 від 06.08.2008 у розмірі 4 272 769,33 грн, 
та за зустрічним позовом ФОП Бучко Х.М.
до ПАТ "Дельта Банк"
про припинення правовідносин за договором іпотеки від 06.08.2008,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" 31.12.2021  (згідно з поштовими відмітками на конверті)   звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема скасувати повністю постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04.10.2021 у справі № 5010/2403/2011-14/120. Також скаржник просить суд поновити строк на касаційне оскарження у справі.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.01.2022 для розгляду касаційної скарги у справі № 916/2853/20 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової   Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Колос І.Б.

Перевіривши дотримання форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Верховний Суд встановив таке.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Предметом касаційного оскарження є постанова Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021, якою:  скасовано ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04.10.2021 у справі № 5010/2403/2011-14/120; відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про заміну стягувача у виконавчому документі.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Верховний Суд звертає увагу, що частина друга статті 287 ГПК України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України.

Відтак, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другою статті 287 ГПК України.

З урахуванням змін до ГПК України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

На обґрунтування своєї правової позиції у поданій касаційній скарзі ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287  ГПК України вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права, без врахування висновку щодо застосування норми права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/14 та у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 639/4836/17

Водночас, оскаржувана постанова Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021, якою  скасовано ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04.10.2021 у справі № 5010/2403/2011-14/120 про заміну сторони у виконавчому проваджені  (пункт 26 частини першої статті 255 ГПК України ), належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу (пункт 2  частини першої статті 287 ГПК України).

Наведена вище скаржником у касаційній скарзі підстава касаційного оскарження судового рішення, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку)  підпадає під дію положення пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Проте, в порушення вищенаведених процесуальних вимог, при поданні касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції, яку ухвалено за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції, ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста"  не посилається на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України у разі оскарження судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України, а також касаційна скарга не містить належного обґрунтування того, у чому саме полягало невірне застосування норм матеріального права та/чи порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанцій під час прийняття оскаржуваної постанови.

З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретну підставу.

За таких обставин, Верховний Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого визначення підстав, на яких подається касаційна скарга з належним обґрунтуванням, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваної постанови.

Верховний Суд звертає увагу, що з урахуванням змін до ГПК України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретну підставу.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, оскільки скаржником не зазначено відповідної підстави при касаційному оскарженні судового рішення, зазначеного у пункті 2 частини першої статті 287 ГПК України у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

З огляду на викладене, касаційна скарга ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених вище недоліків, шляхом надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстави касаційного оскарження судового рішення, визначену у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження. 

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Враховуючи, що касаційна скарга містить недоліки, Суд вважає за необхідне залишити її без руху, а відтак, заявлене в тексті касаційної скарги клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, розглядатиметься у разі належного усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд  

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія      "Інвестохіллс Веста" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 у справі № 5010/2403/2011-14/120 - залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія      "Інвестохіллс Веста" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: вул. О.Копиленка, 6, м. Київ, 01016.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія      "Інвестохіллс Веста", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           Т. Малашенкова