Номер провадження: 22-ц/813/10316/21 
Номер справи місцевого суду: 522/7658/20
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Тищенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Одеського державного аграрного університету на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського державного аграрного університету про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди, -
                                         В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, який в подальшому уточнений, до Одеського державного аграрного університету про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_1 з 07.11.2019 року працює на посаді заступника керівника – проректора з науково-педагогічної та методичної роботи Одеського державного аграрного університету. З 24.02.2020 року по 21.03.2020 року відповідно до листка непрацездатності АДН №530480, який продовжено листком непрацездатності АДН №530548, ОСОБА_1 перебувала на лікарняному. Під час перебування позивача на лікарняному, ректор Одеського державного аграрного університету ОСОБА_2 видав наказ №6-ВК/тм від 28.02.2020 року про відсторонення проректора ОСОБА_1 від посади без збереження заробітної плати за порушення законодавства з питань охорони праці. 23.03.2020 року після виходу з лікарняного позивач отримала зазначений наказ із службовою запискою ОСОБА_3 , в якій зазначено що позивач не пройшла навчання з охорони праці та протипожежної безпеки, тим самим подальше виконання посадових обов`язків є неможливим. Позивач зазначала, що її не ознайомлювали з наказами ректора Одеського державного аграрного університету про організацію охорони праці в вузі, інструкцією з охорони праці та журналом проведення інструктажів, положенням про навчання з питань охорони праці і планами-графіками проведення навчань та перевірки знань з питань охорони праці співробітників ОДАУ, положенням про службу охорони праці і техніки безпеки ОДАУ, зі складом комісії з охорони праці, місцем проведення навчань і перевірки знань в ОДАУ, наказами про призначення відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також з утримання та експлуатації засобів протипожежного захисту. 
Крім того, позивач зазначала, що на підставі незаконного наказу про відсторонення від посади позивачу зупинене нарахування і виплати заробітної плати впродовж тривалого терміну, у зв`язку з чим утворився борг за вимушений прогул у розмірі 37 287,80 гривень. Також, позивач послалась на те, що 14 травня 2020 року ректор Одеського державного аграрного університету ОСОБА_2 безпідставно, з порушенням правил діловодства, КЗпП України, розумності та логічності видав два накази з однаковими назвами і номерами 107-заг «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради ОДАУ».
Також, позивач вказала, що дії відповідача напередодні прийняття наказу про відсторонення позивача від посади, а саме моральний тиск, приниження позивача за присутності інших працівників учбового закладу, схиляння до написання заяви про звільнення за власним бажанням значно підірвали моральний стан позивача, що виразилось в ускладненнях здоров`я, крім того незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності і порушення прав та гарантій позивача, як працівника, призвели до значних моральних страждань, у зв`язку з чим позивач вважала, що відповідач повинен відшкодувати їй моральну шкоду, яку вона оцінила у сумі 100 000 гривень.
За таких обставин позивач звернулась з даним позовом до суду, в якому просила суд скасувати наказ №6-ВК/тм від 28.02.2020 року як незаконний, а також скасувати накази №107-заг. від 14.05.2020 року «Про внесення мін до науково-координаційної ради ОДАУ», як такі що прийняті на підставі незаконного наказу №6-ВК/тм від 28.02.2020 року, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду. 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року позовну заяву задоволено частково. Скасовано наказ Одеського державного аграрного університету №6-ВК/тм від 28.02.2020 року «Про відсторонення працівника від роботи» про відсторонення ОСОБА_1 проректора з науково-педагогічної та методичної роботи Одеського державного аграрного університету. Скасовано наказ Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету». Скасовано наказ Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету». Стягнуто з Одеського державного аграрного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 140 472,36 грн. Стягнуто з Одеського державного аграрного університету на користь держави судовий збір у сумі 3 927,12 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник Одеського державного аграрного університету подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року та ухвали нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 частково, скасовуючи наказ Одеського державного аграрного університету №6-ВК/тм від 28.02.2020 року «Про відсторонення працівника від роботи» про відсторонення ОСОБА_1 проректора з науково-педагогічної та методичної роботи Одеського державного аграрного університету, скасовуючи наказ Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету», скасовуючи наказ Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету», стягуючи з Одеського державного аграрного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 140 472,36 грн. та відмовляючи в іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що:
- станом на 28.02.2020 року ОСОБА_1 не ухилялася від навчання, а тому відсторонення її від роботи без збереження заробітної плати є незаконним;
- у зв`язку із скасуванням наказу Одеського державного аграрного університету №60ВК/тм від 28.02.2020 року «Про відсторонення працівника від роботи» підлягає скасуванню наказ ректора Одеського державного аграрного університету №107-заг про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету, яким, зокрема, виведено зі складу проректора з навчальної та методичної роботи ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням від 14.05.2020 року та наказ ректора Одеського державного аграрного університету №107-заг про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету, яким, зокрема, виведено зі складу проректора з навчальної та методичної роботи ОСОБА_1 у зв`язку з відстороненням від роботи від 14.05.2020 року.
- за час відсторонення позивача від виконуваної роботи, їй не виплачувалась заробітна плата, розмір якої згідно з розрахунком за період з 02.03.2020 року по 07.07.2021 року (без врахування вихідних та святкових днів) становить 140 472,36 гривень. 
Проте повністю погодитися з усіма такими висновками суду першої інстанції та наведеними їх обґрунтуваннями не можна.
Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:
- наказом Одеського державного аграрного університету №107-ВК/тм від 07.11.2019 року ОСОБА_1 була переведена з посади доцента кафедри менеджменту Одеського державного аграрного університету на посаду проректора з навчальної та методичної роботи Одеського державного аграрного університету з 07.11.2019 року за строковим трудовим договором по 31.12.2019 року;
- наказом Одеського державного аграрного університету №120-ВК/тр. від 27.12.2019 року робота на посаді проректора з науково-педагогічної та методичної роботи з 02 січня 2020 року ОСОБА_1 продовжена за строковим трудовим договором по 31.08.2020 року;
- з 24.02.2020 року по 21.03.2020 року відповідно до листка непрацездатності АДН №530480, який продовжено листком непрацездатності АДН №530548 ОСОБА_1 перебувала на лікарняному;
- 28.02.2020 року ректор ОСОБА_2 . Одеського державного аграрного університету видав наказ №60ВК/тм про відсторонення проректора ОСОБА_1 від посади без збереження заробітної плати за порушення законодавства з питань охорони праці;
- 23.03.2020 року ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом №60ВК/тм від 28.02.2020 року;
- 14.05.2020 року ректор ОСОБА_2 . Одеського державного аграрного університету видав наказ №107-заг про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету, яким, зокрема, виведено зі складу проректора з навчальної та методичної роботи ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням;
- 14.05.2020 року ректор ОСОБА_2 . Одеського державного аграрного університету видав наказ №107-заг про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету, яким, зокрема, виведено зі складу проректора з навчальної та методичної роботи ОСОБА_1 у зв`язку з відстороненням від роботи.
- наказом Одеського державного аграрного університету №120-ВК/тр. від 27.12.2019 року ОСОБА_1 звільнена з посади проректора з навчальної та методичної роботи Одеського державного аграрного університету з 01.07.2020 року за власним бажання відповідно до поданої заяви (т.2 а. с. 73-74).
Колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.  Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.  Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.  Право
на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 5-1 КЗпП України встановлено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконному звільненні, а також сприяння у збереженні роботи.
За змістом статті 2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.
Правовий висновок про те, що статтею 46 КЗпП України встановлений вичерпний перелік випадків відсторонення працівника від роботи висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 755/6458/15-ц (провадження № 61-18651св18).
Статтею 46 КЗпП України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.
Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати.
Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку.
Враховуючи наведене законом передбачена можливість відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим ним органом, зокрема у разі відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач була зобов`язана проходити навчання та перевірку знань з питань охорони праці 1 раз на три роки. Оскільки позивач востаннє проходила таке навчання та перевірку знань з охорони праці у 1 кварталі 2017 року, наступне навчання та перевірку знань з охорони праці вона мала пройти до кінця 1- кварталу 2020 року (тобто протягом січня – березня 2020 року включно)? що не заперечувалося сторонами справи.
Враховуючи наведене, видання власником 28.02.2020 року наказу про відсторонення позивача від роботи у зв`язку не проходженням навчання та перевірку знань з питань охорони праці, тобто за 1 місяць до спливу 1-го кварталу 2020 року протягом якого позивач мала пройти навчання та перевірку знань з питань охорони праці, є передчасним і таким, що не узгоджується з вимогами ст. 46 КЗпП України.
При таких обставинах судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що станом на 28.02.2020 року ОСОБА_1 не ухилялася від навчання, а тому відсторонення її від роботи без збереження заробітної плати є незаконним. При цьому вірно встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції фактично виходив з передчасності зазначеного наказу, хоча чіткий висновок про це у рішенні не виклав. 
Тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні з викладенням його в редакції цієї постанови (з вказівкою на передчасність цього наказу з огляду на строки проходження навчання до кінця 1-го кварталу 2020 року). В решті рішення суду в частині задоволення вимог про скасування наказу Одеського державного аграрного університету №6-ВК/тм від 28.02.2020 року «Про відсторонення працівника від роботи» про відсторонення ОСОБА_1 проректора з науково-педагогічної та методичної роботи Одеського державного аграрного університету слід залишити без змін.
Оскільки відсторонення позивача від роботи без збереження заробітної плати було передчасним і таким, що не відповідає вимогам ст. 46 КЗпП України, позивач має право на стягнення середнього заробітку за час відсторонення до дня її звільнення з роботи за власним бажанням.
Проте суд першої інстанції стягуючи середній заробіток за час протиправного відсторонення позивача від роботи не врахував, що позивач була звільнена з роботи за власним бажанням з 01.07.2020 року і стягнув на її користь середній заробіток за період з часу її фактичного відсторонення від роботи до часу ухвалення судового рішення, тобто до 12.07.2021 року. 
Крім того, суд не врахував, що під час відсторонення від роботи з 02.03.2020 року до 01.07.2020 року позивач фактично перебувала або на лікарняному або у відпустці без збереження заробітної плати у зв`язку з наявність в неї дитини до 14 років у відповідності з поданими нею заявами. Фактично на роботі будучи відстороненою від неї, позивач знаходилась один день – 19.05.2020 року. 
Оскільки при звільненні позивачу були виплачені грошові суми у зв`язку з непрацездатністю і здійснений розрахунок при звільненні з оплатою відпусток та інших передбачених платежів і спору з цього приводу у сторін немає, судова колегія виходячи з наведеного в апеляційній скарзі розрахунку, доходить висновку про стягнення на користь позивача середньоденного заробітку за один робочий день, коли позивач не перебувала на лікарняному або у відпустці без збереження заробітної плати у відповідності до поданої неї заяви. Відповідно до поданого розрахунку середньоденний заробіток позивача без вирахування обов`язкових платежів складає 584 грн. 14 коп., що відповідає Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. 
Тому зазначений середній заробіток підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 з вирахуванням обов`язкових платежів. 
Враховуючи наведене рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення у відповідності до наведених в цій постанові обґрунтувань.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що станом на час ухвалення судом оскаржуваного рішення позивач звільнилася з посади проректора з навчальної та методичної роботи Одеського державного аграрного університету з 01.07.2020 року за власним бажання відповідно до поданої заяви і тому у суду першої інстанції не було підстав для задоволення вимог про скасування наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету», наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету».
Оскільки скасування зазначених наказів про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету через звільнення позивача за власним бажанням фактично не призведе до поновлення її трудових прав, тобто даний спосіб захисту прав позивача при наведених обставинах не є ефективним (втратив ефективність), у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позовних вимог про скасування наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету», наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету».
Тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення вимоги про скасування наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету», наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету» без задоволення.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції від 12 липня 2021 року в частині скасування наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету»,  наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету» та стягнення з Одеського державного аграрного університету на користь  ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 140 472,36 грн.  – скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з Одеського державного аграрного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 584 грн. 14 коп. з вирахуванням обов`язкових платежів та відмовою у решті вимог про стягнення середнього заробітку; залишенням без задоволення позову ОСОБА_1 до Одеського державного аграрного університету про скасування наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету»,  наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету»  та зміною рішення в частині  скасування наказу Одеського державного аграрного університету №6-ВК/тм від 28.02.2020 року «Про відсторонення працівника від роботи» про відсторонення ОСОБА_1 проректора з науково-педагогічної та методичної роботи Одеського державного аграрного університету в мотивувальній  частині з викладенням його в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення слід залишити без змін.   
У відповідності до ст. 141 ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки після перегляду справи в апеляційному порядку вимоги позивача про стягнення середнього заробітку задоволені у розмірі 584 грн. 14 коп., що становить 0,4% від первісно задоволених вимог про стягнення середнього заробітку та відмовлено позивачу у вимогах про скасування наказів від 14.05.2020 року про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету, а також змінено рішення суду в частині задоволення вимог про скасування наказу про відсторонення позивача від роботи, приймаючи до уваги, що позивач звільнений від судового збору за подання позову про скасування наказів про відсторонення від роботи та про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету, відповідачу слід компенсувати за рахунок державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 623 грн. 59 коп., з яких 3 598 грн. 23 коп. ((1 404,72+1000 – судовий збір за вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач не оплачувала, а за стягнення моральної шкоди сплатила 1000 грн., але в цих вимогах їй було відмолено, що не враховано при розподілі судових витрат за наслідками ухвалення судового рішення) *1,5 (ставка судового збору для юридичних осіб за подання апеляційної скарги – сума, яка пропорційна задоволеним вимогам про стягнення середнього заробітку (0,34% від оскарженої суми стягнутої судом). Інша частина судового збору, яка стягнута районним судом з відповідача на користь позивача – не мотивовано, оскільки позивач її не сплачувала.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, - 
                      ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника Одеського державного аграрного університету – задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року в частині скасування наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету»,  наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету» та стягнення з Одеського державного аграрного університету на користь  ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 140 472,36 грн.  – скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення. 
Стягнути з Одеського державного аграрного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 584 грн. 14 коп. з вирахуванням обов`язкових платежів. 
В решті вимог про стягнення середнього заробітку – відмовити. 
Позов ОСОБА_1 до Одеського державного аграрного університету про скасування наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету», наказу Одеського державного аграрного університету №107-заг від 14.05.2020 року «Про внесення змін до складу науково-координаційної ради Одеського державного аграрного університету» – залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року про скасування наказу Одеського державного аграрного університету №6-ВК/тм від 28.02.2020 року «Про відсторонення працівника від роботи» про відсторонення ОСОБА_1 проректора з науково-педагогічної та методичної роботи Одеського державного аграрного університету в мотивувальній  частині змінити та викласти його в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення залишити без змін.   
В порядку перерозподілу судових витрат: 
Компенсувати Одеському державному аграрному університету за рахунок державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 623 грн. 59 коп. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 29.12.2021 року. 

Головуючий                  О.М. Таварткіладзе

Судді:                  О.В. Князюк

                                                                         С.О. Погорєлова