ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/12027/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,        
  розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 р. (суддя Верба І.О.) в адміністративній справі №160/12027/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус - Сервіс" до Київської митниці Держмитслужби, про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови, -
                                                      
                                                   В С Т А Н О В И В:

     Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіріус - Сервіс" звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило, зокрема,  визнати  протиправною  та скасувати складену відповідачем картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100070/2021/00242  від 28 травня 2021 р. та прийняте ним рішення про коригування митної вартості товарів № UА100070/2021/000200/2 від 28 травня 2021 р.
       В обгрунтування позову зазначено, що з метою митного оформлення товару, придбаного за умовами контракту № 2612/20 від 26 грудня 2020 р., позивач подав до Київської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA100070/2021/322238 від 28 травня 2021 р. Документи, що були подані для митного оформлення, чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та ознак підробки, містять дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, що підлягала сплаті покупцем на користь постачальника, тобто підтверджують митну вартість товарів за першим методом - ціною договору. Доводи відповідача про те, що у даних документах  відсутні дані щодо включення до ціни товару витрат, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням та вивантаженням товару, не відповідають дійсності.  Враховуючи умови поставки, а саме CPT згідно з Інкотермс-2010, у фактурну вартість товару вже включені витрати, що впливають на митну вартість (в тому числі, перевезення). Крім цього, пунктом 2 контракту № 2612/20 від 26 грудня 2020 р. передбачено, що ціна товару включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження). Також законодавством не встановлено будь-яких обов`язкових вимог щодо форми та змісту комерційної пропозиції, вона є лише  пропозицією щодо вартості товару, а конкретна його ціна визначається сторонами та обумовлюється відповідним інвойсом. У сукупності з іншими наданими документами висновок Дніпропетровської ТПП підтверджує задекларовану митну вартість. Відповідно до частини другої статті 11 Закону України “Про торгово-промислові палати України” методичні та експертні документи, видані Торгово-промисловою палатою в межах її повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України. 
       Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 р. ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги ТОВ "Сіріус - Сервіс" задоволено.
    Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
    Апеляційна скарга обгрунтована тим, що  у митниці виник обгрунтований сумнів щодо правильності визначення позивачем митної вартості товару, оскільки ним не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару витрат, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням та вивантаженням товарів до названого місця призначення.          Надана комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. Висновок Дніпропетровської ТПП не може бути підставою для підтвердження митної вартості. 
     У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване.
      Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
    Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
      Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України (далі - МК України).
  Відповідно до частини 1 статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
   Частинами 1, 2 статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
    Відповідно до частин 1, 2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
    Згідно з частиною 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
     Частина 2 статті 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
       За правилами частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
    Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
      Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
   Положеннями частин другої та третьої статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
    За приписами частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
      Як встановлено судом першої інстанції, 26 грудня 2020 р. між ТОВ “Сіріус - Сервіс” (Україна, Покупець) та компанією Вега Трейд Компані Лімітед, Лтд (Китай, Продавець) 
укладено контракт № 2612/20, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, на умовах та у строки, визначені контрактом. Найменування (асортимент), кількість і ціна товару визначається у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему партію товару, який є невід`ємною частиною даного Контракту.  Якщо інше не передбачено інвойсом, ціна товару за цим контрактом включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), а також всі інші витрати, оплата передбачена яких за умовами поставки СРТ (м. Одеса, Україна) в редакції Інкотермс-2010. Умовами поставки є СРТ-Одеса (Інкотермс 2010). Умови поставки можуть бути змінені, та вказані в рахунку-проформі та/або у рахунку-фактурі (інвойсі).
    На виконання умов договору Продавцем складено інвойс №VT160511737/21  від 02 квітня 2021 р. на поставку товару на загальну суму 27 438,88 дол. США. Умови поставки СРТ (м. Одеса, Україна).
    28 травня 2021 р. ТОВ “Сіріус - Сервіс” подано до митного оформлення митну декларацію №UА100700/2021/322238 на поставку визначеного даним інвойсом товару, до якої на підтвердження митної вартості товару додано: пакувальний лист; інвойс; коносамент від 14 квітня 2021 р.; автотранспортну  накладну  від 26 травня 2021  р.; декларацію про походження товару від 02 квітня 2021 р.; висновок про вартісні характеристики товару №ГО-835 від 28 травня 2021 р.; комерційну пропозицію від 02 квітня 2021 р.; доповнення до контракту № 1 від 21 травня 2021  р.; контракт № 2612-20 від 26 грудня 2020 р.; лист від 28 травня 2021 р.
      Відповідачем витребувано у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. Підставами для витребування стало наступне: 1) не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням та вивантаженням товарів до названого місця призначення; 2) надана декларантом комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару; 3)висновок Дніпропетровської ТПП від 28 травня 2021 р. № ГО-835, не може бути підставою для підтвердження митної вартості. В наведених експертом джерелах з мережі Інтернет, зазначена продукція без врахування технічних характеристик товару.
    Позивачем листом №2805/2 від 28 травня 2021 р.  повідомлено митницю про відсутність додаткових документів у підтвердження заявленої митної вартості товару.
   В цей же день 28 травня 2021 р. відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100070/2021/00242 та виніс рішення №   UA100070/2021/000200/2 про коригування митної вартості товарів. Товар випущено у вільний обіг за митною декларацією  № UA100070/2021/322315 від 28 травня 2021 р .
      Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем було надано усі необхідні документи до митниці для підтвердження митної вартості заявленого до митного оформлення товару. Посилання митного органу на розбіжності та неможливість застосування основного методу не відповідають дійсності.
       Колегія суддів  погоджується з даними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
      Як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових доказів, а саме контракту №2612/20 від 26 грудня 2020 р., інвойсу №VT160511737/21  від 02 квітня 2021 р.  та митної декларації  №UА100700/2021/322238 від 28 травня 2021 р., поставка товару здійснювалася на умовах СРТ Одеса. Згідно умов даної поставки вартість товару включає в себе транспортні витрати.   
     Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 07 листопада 2019 р. у справі № 160/1329/19, від 21 лютого 2020 р. у справі № 813/1229/16 та від 23 січня 2020 р. у справі №  814/4204/15.
     Стосовно доводів відповідача про те, що комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу та не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям суд зазначає, що комерційна пропозиція не входить до обов`язкового переліку документів, які підтверджують митну вартість товару у відповідності до частини другої статті 53 МК України. 
     Надані позивачем митниці висновки експерта Дніпропетровської ТПП містять відомості про ринкову вартість конкретних товарів за 1 штуку. Вартість за одиницю кожного найменування товару, яку визначав експерт, відповідає вартості, зазначеній у інвойсі, наданому до митного оформлення.
     Верховним Судом у постанові від 06 листопада 2018 р. у справі № 810/2593/15 сформовано наступний правовий висновок: “Стосовно експертного висновку Київської обласної торгово-промислової палати, враховано, що за правилами статті 11 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні” методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України. Крім того, у разі сумніву у відповідному експертному висновку, митниця мала право звернутися до іншого суб`єкта оціночної діяльності із письмовим запитом на рецензування (згідно із Законом України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України”), однак таке своє право не реалізувала”.
    Оскільки позивач надав відповідачу усі документи, що підтверджують вартість заявленого ним до митного оформлення товару за ціною договору, відповідачем протиправно 28 травня 2021 р. складено картку відмови в прийнятті  митної декларації № UА100070/2021/00242 та винесено  рішення №   UA100070/2021/000200/2 про коригування митної вартості товарів.
     Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
     Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

                                                      П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 р.  в адміністративній справі №160/12027/21 - залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 09 лютого 2022 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно пункту 10 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.   

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий