П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  725/5722/21                                         Головуючий суддя 1-ої інстанції - Стоцька Л.А.   
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
22 грудня 2021 року                                                                                                     м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Гонтарука В. М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Громадянина Федеративної Демократичної Республіки Ефіопія ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 02 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до Громадянина Федеративної Демократичної Республіки Ефіопія ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації, 
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2021 року 31 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом про затримання особи, яка назвалась громадянином Федеративної Демократичної Республіки Ефіопія ОСОБА_1 , з метою її ідентифікації.
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 вересня 2021 року позов задоволено, а саме: затримано громадянина Федеративної Демократичної Республіки Ефіопія (з його слів) з метою ідентифікації та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк 6 (шість) місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме: з 17 год. 00 хв. 01.09.2021 року.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Сторони в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що відповідач, який з його слів, є громадянином Федеративної Демократичної Республіки Ефіопія ОСОБА_1 , діючи в складі групи осіб, 28.08.2021, близько 15:00 год. вчинив незаконне перетинання державного кордону із України в Румунію, поза пунктами пропуску через державний кордон України, без документів, що посвідчують особу та надають право на виїзд з території України, на напрямку 724 прикордонного знаку, на території Берегометської об`єднаної територіальної громади, Вижницького району, Чернівецької області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Фальків», внаслідок чого 28.08.2021, близько 12:10 год. був затриманий Прикордонною поліцією Румунії на відстані близько 1000м. від лінії державного кордону, в районі н.п.Стража, повіту Сучава. 
Під час затримання відповідач жодних документів при собі не мав.
01.09.2021 у ході проведення прикордонно-представницької зустрічі із представниками прикордонної поліції Румунії, в рамах прискореної процедури реадмісії відповідач був переданий представникам Чернівецького прикордонного загону.
Про факт затримання відповідача у встановленому порядку повідомлено Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України.
Оскільки відповідач при собі жодних документів не мав та всі його анкетні дані були зазначені з його слів, позивач звернувся до суду першої інстанції про затримання відповідача з метою його ідентифікації, строком на шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме: з 17:00 год. 01.09.2021.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, враховуючи відсутність у відповідача паспортного документу чи іншого документу, що надає йому право на перебування на території України на законних підставах, а також на виїзд з території України, та на підставі якого можливо встановити його особу, дійшов висновку про наявність підстав для затримання відповідача з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном до шести місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до вимог частини 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Згідно з абз. 2 ч. 2 зі ст.13 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вільний вибір місця проживання обмежується щодо іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України.
Відповідно до ч.4 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Згідно з частинами 1, 2 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;
2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;
4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.
Відповідно до частин 11-13 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;
2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Надаючи оцінку наведеним в апеляційній скарзі доводам, судова колегія відмічає, що останні не спростовують ні факту незаконного перетинання державного кордону із України в Румунію, поза пунктами пропуску через державний кордон України, ні факту відсутності документів, що посвідчують особу та надають право на виїзд з території України.
Крім того, як з`ясовано в ході розгляду справи, на території Румунії представникам Прикордонної поліції Румунії відповідач назвався громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і за цими даними відповідач був прийнятий на територію України, що засвідчується копією запиту про реадмісію №3390291 від 28.08.2021 року та акту прийому - передачі від 01.09.2021 року.
Відповідно до електронних баз даних Державної прикордонної служби України, на територію України особа з такими анкетними даними на протязі останніх п`яти років у встановленому порядку не прибувала.
Після прийняття на територію України, під час перевірочних заходів відповідач надав про себе інші анкетні дані, але жодних підтверджуючих документів в підтвердження вказаної інформації не пред`явив, назвавшись громадянином Федеративної Демократичної Республіки Ефіопія ОСОБА_1 , про що написав заяву на англійській мові.
По наявній інформації Державної прикордонної служби України, на територію України особа з такими анкетними даними прибула 12.07.2021 року авіарейсом "Доха-Київ".
Окрім того, в ході проведення позивачем ідентифікаційних заходів стосовно відповідача надана ним інформацію про наявність у нього статусу студента Білоцерківського національного аграрного університету також не підтвердилась.
Разом з тим, вживаючи заходи щодо перевірки законності перебування відповідача на території України, позивачем було направлено запити до Цетрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області, однак відповіді на даний час не отримано.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки з незалежних від Чернівецького прикордонного загону причин, відповідач на даний час є не ідентифікованим належним чином, а документи, які підтверджують законність перебування останнього на території України і дають право на виїзд з України відсутні, тому слід погодитись з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заявлених вимог. 
Водночас, суд апеляційної інстанції враховує те, що вимоги позивача не порушують максимального строку затримання іноземців та осіб без громадянства, встановленого частиною четвертою статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та частиною одинадцятою статті 289 КАС України.
При цьому, суд зазначає, що можливість звернення позивача з позовом про затримання іноземця з метою його ідентифікації та (або) забезпечення видворення не обов`язково пов`язується із наявністю такого факту, як попереднє звернення до суду з позовом про примусове видворення, так як прийняттю рішення про примусове видворення іноземця передує процедура його ідентифікації з метою встановлення обставин щодо країни його походження з метою його видворення до обумовленої країни, що свідчить про безпідставність доводів, зазначених в апеляційній скарзі.
Щодо доводів скаржника про недотримання позивачем процедури ідентифікації іноземця під час затримання, то судова колегія останні відхиляє, оскільки жодних належних та достатніх доказів в їх підтвердження апелянтом не надано.
До того ж, матеріалами справи засвідчується факт вчинення позивачем всіх належних заходів для встановлення та ідентифікації особи відповідача, який, натомість, жодним чином не сприяє вказаному, а навпаки, надав про себе суперечливу інформацію. 
Судова колегія зауважує, що всі доводи апеляційної скарги грунтуються виключно на суб`єктивній оцінці відповідачем дійсних обставин справи та трактування їх на власну користь.
Таким чином, оскільки до теперішнього часу інформація щодо підтвердження факту належності апелянта до громадянства Республіки Ефіопія не з`ясована, то судова колегія погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про наявність підстав для затримання апелянта з метою його ідентифікації.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Громадянина Федеративної Демократичної Республіки Ефіопія ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 02 вересня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Матохнюк Д.Б.    Гонтарук В. М.