ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року 
м. Київ

Справа №  914/2450/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Янковського В.А.,
представників учасників справи:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" - Василевська О.В. (адвокат),
Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий центр "Олена" - Станіславський С.В. (адвокат),
Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області в особі державного реєстратора Лукомської В.Г. - не з`явилися
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут"
на рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2021 (суддя Іванчук С.В.)
та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 (колегія суддів: Орищин Г.В., Галушко Н.А., Желік М.Б.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" (далі - ТОВ "Львівгаз збут")
до відповідачів:
1)          Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий центр "Олена" (далі - ТОВ "ОЦ "Олена"),
2)          Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області в особі державного реєстратора Лукомської В.Г. (далі - РДА в особі реєстратора)
про визнання протиправним рішення та скасування запису про державну реєстрацію припинення.
СУТЬ СПОРУ 
1.          14.01.2020 єдиний учасник ТОВ "ОЦ "Олена" прийняв рішення про припинення юридичної особи шляхом ліквідації. 
2.          23.07.2020 ТОВ "Львівгаз збут" звернулося із заявою до ТОВ "ОЦ "Олена" про визнання кредиторських вимог на суму 149 003,08 грн та включення зазначених вимог до ліквідаційного балансу із пропуском строку, встановленого для пред`явлення вимог кредиторів. Заява позивача не була вручена ТОВ "ОЦ "Олена" і повернулася на адресу відправника. 
3.          29.07.2020 ТОВ "ОЦ "Олена" було припинено як юридична особа. 
4.          ТОВ "Львівгаз збут" звернулося до суду із позовом про визнання протиправним рішення ТОВ "ОЦ "Олена" про ліквідацію та скасування запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Суд першої інстанції у задоволені позову відмовив. Суд апеляційної інстанції залишив рішення суду першої інстанції без змін. ТОВ "Львівгаз збут" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення судів попередніх інстанцій. 
5.          Перед Верховним Судом у цій справі постало наступне питання: 
-          за яких умов кредитор юридичної особи може звертатися з позовом про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи (скасування державної реєстрації припинення).
6.          Верховний Суд залишив касаційну скаргу без задоволення, виходячи з таких мотивів. 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Фактичні обставини справи, встановлені судами
7.          01.01.2016 між ТОВ "Львівгаз збут" та ТОВ "ОЦ "Олена" укладено договір на постачання природного газу №11410NQT81АР016 (далі - Договір), згідно умов якого:
-          постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором (пп.1.1 Договору).
8.          30.11.2019 та 31.12.2019 складено акти приймання-передачі природного газу (№ЗЛВ89069650 та №ЗЛВ89083746) до Договору, які підписані лише постачальником. Акти споживачу не направлялися (відсутні докази відправлення). 
9.          14.01.2020 учасник ТОВ "ОЦ "Олена" прийняв рішення: 
-          припинити шляхом ліквідації ТОВ "ОЦ "Олена";
-          призначити ліквідатором ТОВ "ОЦ "Олена" Кріль Андрія Михайловича; 
-          встановити строк заявлення кредиторами своїх вимог до ТОВ "ОЦ "Олена" у два місяці з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо ліквідації товариства; адреса для заявлення вимог кредиторами: 79491, Львівська обл., м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Балабанівка, буд. 5; 
-          ліквідатору ТОВ "ОЦ "Олена" вчинити всі передбачені законодавством дії стосовно порядку припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, включаючи завершення розрахунків з кредиторами.
10.          15.01.2020 державний реєстратор Пустомитівської районної державної адміністрації оприлюднив зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) під №14151100008021327 рішення учасника про припинення ТОВ "ОЦ "Олена" шляхом ліквідації.
11.          Відповідно до результатів проведених перевірок Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у зв`язку з прийняттям рішення про ліквідацію ТОВ "ОЦ "Олена" надало довідку про відсутність заборгованості із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України і фондів соціального страхування.
12.          Головне управління ДПС у Львівській області відповідно до наказу №573 від 24.01.2020 "Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "ОЦ "Олена" провело документальну позапланову виїзну перевірку товариства з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.
13.          Відповідно до реєстру суб`єкта господарювання, з яким платник податків ТОВ "ОЦ "Олена" перебував у господарських відносинах (в розрізі договорів) (додаток 1 до зразка довідки про загальну інформацію щодо платника податків та його діяльність), у останнього перед ТОВ "Львівгаз збут" заборгованість за Договором відсутня.
14.          Наказами ТОВ "Львівгаз збут" №01 Но-3-0320 від 13.03.2020 та №01 Но-4-0320 від 26.03.2020 про впровадження карантину в товаристві, та наказами №01 Но-5-0420 від 23.04.2020, №01 Но-7-0520 від 21.05.2020, №01 Но-8-0620 від 05.06.2020, №01 Но-9-0620 від 22.06.2020, №01 Но-10-0720 від 03.07.2020, №01 Но-13-0720 від 17.07.2020 про внесення змін у наказ №1НО-3-0320 від 13.03.2020 на підприємстві позивача встановлено обмежений режим роботи працівників із збереженням заробітної плати; наказано старшим менеджерам із збуту районних відділів продажів визначити працівників, робота яких можлива та доцільна у віддаленому режимі (робота з дому) та організувати необхідне технічне забезпечення працівників, які працюють у віддаленому режимі.
15.          26.03.2020 АТ "Укртрансгаз" надало лист-відповідь №1001вих-20-1487 на адвокатський запит №2357 від 16.03.2020 із доданими скріншотами платформи оператора ГТС по відбору природного газу (алокаціях) щодо споживача ТОВ "ОЦ "Олена". 
16.          Згідно фінансової звітності малого підприємства ТОВ "ОЦ "Олена" станом на 31.03.2020, у товариства відсутня кредиторська заборгованість, зокрема за товари, роботи, послуги.
17.          28.05.2020 Приватна архівна установа "Трудовий архів" у зв`язку з ліквідацією ТОВ "ОЦ "Олена" надало довідку №46-Р про прийняття документів з кадрових питань (особового складу) за 1996-2020 роки, які відповідно до закону підлягають тривалому зберіганню.
18.          23.07.2020 позивач надіслав на адресу відповідача заяву про визнання кредиторських вимог на суму 149 003,08 грн та включення зазначених вимог до ліквідаційного балансу із додатками, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком №7903907635703 від 23.07.2020; у заяві позивач зазначив, що пропуск ним строку на її подання пов`язаний із встановленням на території України карантину через поширення коронавірусної хвороби COVID-19. 
19.          29.07.2020 ліквідатор ТОВ "ОЦ "Олена" Кріль А.М. подав заяву про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації та, цього ж дня, державний реєстратор вніс до ЄДР відповідний запис під №14151110009021327 про припинення юридичної особи.
Короткий зміст позовних вимог
20.          22.09.2020 до Господарського суду Львівської області звернулося ТОВ "Львівгаз збут" із позовною заявою до ТОВ "ОЦ "Олена" про визнання протиправним рішення відповідача щодо припинення юридичної особи та скасування державної реєстрації припинення юридичної особи від 29.07.2020 за №14151110009021327.
21.          15.12.2020 позивач подав заяву про зміну предмета позову та про залучення до участі у справі співвідповідача - РДА в особі реєстратора, яку суд першої інстанції прийняв. У заяві про зміну предмета позову позивач виклав позовні вимоги наступним чином:
-          визнати протиправним рішення ТОВ "ОЦ "Олена" щодо припинення юридичної особи;
-          зобов`язати РДА в особі реєстратора скасувати державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ "ОЦ "Олена" в результаті ліквідації (запис від 29.07.2020 за №14151110009021327).
22.          Позовні вимоги мотивовані тим, що у ТОВ "ОЦ "Олена" перед позивачем виникла заборгованість за Договором на суму 149 003,08 грн; ТОВ "ОЦ "Олена" прийняло рішення про ліквідацію, строк для заявлення кредиторами своїх вимог встановлено до 27.03.2020; на період карантину ТОВ "Львівгаз збут" встановило обмежений режим роботи працівників та перевело їх на дистанційну роботу, що унеможливило надіслання у встановлений строк заяви про визнання кредиторських вимог; 23.07.2020 позивач надіслав на адресу відповідача заяву про визнання кредиторських вимог на суму 149 003,08 грн та їх включення до ліквідаційного балансу, однак 07.08.2020 відправлення повернулося на адресу позивача, оскільки не було отримане відповідачем у точці видачі/доставки; 29.07.2020 відповідач, знаючи про заборгованість перед позивачем, прийняв рішення про припинення юридичної особи, чим порушив інтереси позивача та завдав йому шкоди у розмірі непогашених кредиторських вимог.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
23.          Господарський суд Львівської області рішенням від 23.03.2021, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021, у задоволенні позову відмовив.
24.          Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані наступним:
-          в контексті спірних правовідносин, запровадження карантинних заходів не може вважатись підставою для недотримання позивачем встановленого порядку та строків, пов`язаних із ліквідаційною процедурою відповідача; позивач не довів поважності пропуску строку, встановленого для заявлення кредиторських вимог, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення;
-          державний реєстратор на момент вчинення запису про припинення ТОВ "ОЦ "Олена" не порушив Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань";
-          сам пропуск позивачем строку на заявлення кредиторських вимог не може бути підставою для визнання протиправним рішення юридичної особи про її припинення, а також для скасування запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи;
-          долучені позивачем листи та скріншоти не є документами первинного бухгалтерського обліку та не є належними доказами в підтвердження передачі товару, надання послуг, а відтак заборгованості про яку зазначає позивач;
-          обставина щодо наявності чи відсутності у відповідача перед позивачем заборгованості, а також щодо розміру такої заборгованості не має безпосереднього значення при вирішенні спору у справі з огляду на предмет та підстави позову.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи 
25.          01.07.2021 ТОВ "Львівгаз збут" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
26.          На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК, скаржник у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження посилається на пункти 1 та 3 ч.2 ст.287 ГПК та зазначає:
-          щодо недоведеності наявності заборгованості за договором постачання природного газу суд першої інстанції неправильно застосував норму абз.5 ч.1 ст.1 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідно до якої господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, та не врахував висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 17.09.2020 у справі №810/2202/16;
-          суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права (ст.105 Цивільного кодексу України), а висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній (щодо питання визнання запровадження карантинних заходів у зв`язку з поширенням на території України коронавірусу COV1D-19 поважними причинами пропуску строків для заявлення кредиторських вимог).
27.          22.11.2021 до Верховного Суду надійшов відзив ТОВ "ОЦ "Олена" на касаційну скаргу, підписаний адвокатом Станіславським С.В. (на підставі ордеру на надання правової допомоги АМ №1018014, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 14.01.2020 №09/01), відповідно до якого відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
28.          Відзив мотивований таким: 
-          правовідносини у справі №810/2202/16 не є подібними до правовідносин у справі №914/2450/20, оскільки справа №810/2202/16 розглядалася за позовом фізичної особи-підприємця до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень;
-          позивач надав копії документів, які не відповідають вимогам первинного документу визначених Законом "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та які підписані тільки позивачем, що не може бути підтвердженням наявності кредиторської заборгованості у відповідача;
-          введення на території України карантину пов`язаного з поширенням коронавірусної інфекції ніяким чином не вплинуло на можливість заявлення кредиторських вимог, а пропуск визначених законодавством та рішенням учасника відповідача строків є лише наслідком недбалості працівників ТОВ "Львівгаз збут".
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
29.          Верховний Суд ухвалою від 28.10.2021 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Львівгаз збут", розгляд касаційної скарги призначив на 08.12.2021. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо наявності боргу 
30.          Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК, скаржник зазначив, що суд першої інстанції неправильно застосував норму абз.5 ч.1 ст.1 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідно до якої господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, та не врахував висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 17.09.2020 у справі №810/2202/16.
31.          Разом з тим п.1 ч.2 ст.287 ГПК визначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
32.          Отже, відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
33.          Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі №910/4450/19 зазначив, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).
34.          Водночас досягти повного збігу всіх зазначених обставин у двох різних справах неможливо. Відповідно, враховуючи різноманіття можливих правовідносин, в межах яких така норма права може бути застосована, для забезпечення однакового застосування норми права визначальним при визначенні подібних правовідносин мають бути ті ознаки, які впливають на їх матеріально-правове регулювання (тобто можливість практичного застосування відповідної норми). Якщо різниця у відносинах не породжує застосування до них різного правового регулювання, то правовідносини можуть вважатись подібними (п.29 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20).
35.          Проаналізувавши висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №810/2202/16, Верховний Суд вважає, що вони стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, що переглядається, з огляду на таке.
36.          У справі №810/2202/16 з позовом звернулася фізична особа-підприємець до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області з вимогою про визнання протиправними і скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску; справа розглядалася за правилами адміністративного судочинства.
37.          Позовні вимоги у справі №810/2202/16 обґрунтовані тим, що податковий орган зробив неправильний висновок про неправомірність віднесення позивачем до складу валових витрат суми витрат на придбання паливно-мастильних матеріалів з підстав відсутності товарно-транспортних накладних; послався на своєчасність подання декларацій за 2014-2015 року та прийняття їх податковим органом без зауважень.
38.          Суди досліджували законність збільшення (донарахування) податковим органом, за результатами перевірки суб`єкта господарювання, сум податкових зобов`язань та фінансових санкцій через завищення платником податків валових витрат за контрольний період.
39.          Верховний Суд залишив рішення судів попередніх інстанцій без змін та зазначив, що ними встановлено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами позивача; встановлено, що зміст господарських зобов`язань що виникають з наведених договорів не суперечить вимогам національного законодавства, а складені на його виконання фінансово-господарські документи містять необхідні дані та відповідають вимогам  Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". 
40.          Спірні правовідносини у справі №810/2202/16, як зазначив Верховний Суд у постанові від 17.09.2020, регулюються Податковим кодексом України.
41.          Натомість у справі, що переглядається, суди досліджували законність процедури припинення юридичної особи, відповідно до норм ЦК та Законів "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
42.          Встановлюючи наявність між сторонами спірних відносин (щодо боргу), суд першої інстанції, надаючи оцінку долученим листам та скріншотам у сукупності з іншими доказами (їх відсутністю) вказав, що такі листи та скріншоти не є документами первинного бухгалтерського обліку та не є належними доказами в підтвердження передачі товару, надання послуг, а відтак заборгованості, про яку зазначає позивач.
43.          Суд апеляційної інстанції у свою чергу зазначив, що не надає оцінки доводам позивача про наявність чи відсутність у відповідача перед ним заборгованості, а також про розмір такої заборгованості, оскільки ця обставина не має безпосереднього значення при вирішенні спору у справі з огляду на предмет та підстави позову.
44.          Таким чином, суди при розгляді цієї справи не повинні були враховувати висновки, зроблені Верховним Судом у постанові від 17.09.2020 у справі №810/2202/16, оскільки правовідносини не є подібними через їх різний суб`єктний склад, предмет та підстави позову, фактичні обставини та матеріально-правове регулювання.
Щодо поважності причин пропуску строків для заявлення кредиторських вимог
45.          Частина 5 ст.105 ЦК встановлює, що строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.
46.          Оскільки рішення про припинення юридичної особи оприлюднено 15.01.2020, а із заявою про визнання кредиторських вимог позивач звернувся 23.07.2020, то він є таким, що пропустив встановлений відповідачем строк заявлення такої вимоги (до 15.03.2020).
47.          Скаржник зазначає, що пропуск строку на заявлення своїх вимог до юридичної особи, що припиняється (ТОВ "ОЦ "Олена") пов`язаний із встановленням на території України карантину, пов`язаного із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, а висновок Верховного Суду щодо застосування ст.105 ЦК в контексті поважності зазначених обставин як причин пропуску строку відсутній.
48.          Суди попередніх інстанцій визнали зазначені обставини не поважними та такими, що не можуть вважатися підставою для недотримання встановленого порядку та строків, пов`язаних із ліквідаційною процедурою відповідача.
49.          Верховний Суд погоджується із вказаним висновком з огляду на таке.
50.          Положення ч.5 ст.105 ЦК щодо строків заявлення кредитором вимог є імперативним, а закон не передбачає можливості поновлення встановлених строків, незалежно від причин їх пропуску.
51.          У контексті цього питання Верховний Суд погоджується також з доводом відповідача про те, що пропуск визначених законодавством та рішенням учасника відповідача строків є наслідком дій / бездіяльності ТОВ "Львівгаз збут".
52.          Про це свідчить той факт, що карантинні заходи Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 запроваджені лише з 12.03.2020 (у той час як рішення про ліквідацію від 14.01.2020 оприлюднено 15.01.2020), а після їх запровадження, відповідно до наказів позивача, робота його працівників не була повністю зупинена чи припинена (натомість було встановлено обмежений режим роботи).
Щодо способу захисту 
53.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що вимоги позивача до ТОВ "ОЦ "Олена" в процедурі добровільної ліквідації були заявлені несвоєчасно. 
54.          Відповідно до ч.4 ст.112 ЦК вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.
55.          У ч.3 ст.112 ЦК передбачено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.  
56.          У справі, що переглядається суди встановили, що вимога була направлена 23.07.2019, а 29.07.2019 ТОВ "ЦО "Олена" вже було припинено як юридична особа. Таким чином, ліквідаційна комісія вже не мала можливості розглянути вимоги кредитора. 
57.           Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними (ч.5 ст.112 ЦК). 
58.          У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №813/6286/15 зазначено, що Законом "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено спростовану презумпцію відомостей, внесених до ЄДР, з огляду на що запис про припинення юридичної особи не є беззастережним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує. Якщо процедуру ліквідації не було здійснено належним чином, зокрема не було відчужене майно особи, то внесення до ЄДР запису про припинення цієї юридичної особи не зумовлює її припинення, а також припинення права власності на її майно. У подібних випадках до ЄДР вносяться зміни про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Аналогічний висновок міститься і в постанові від 25.05.2021 у справі №910/11027/18. 
59.          Таким чином, наявність запису про припинення юридичної особи не виключає, що будь-який з її кредиторів може звернутися з позовною вимогою про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи. Процедура ліквідації юридичної особи може вважатися такою, що не була здійснено належним чином, зокрема якщо її було здійснено на підставі рішення про ліквідацію, прийнятого особами, які не мали повноважень його ухвалювати, на підставі сфальшованих документів, якщо у процедурі ліквідації не було відчужено все майно юридичної особи тощо. 
60.          Верховний Суд підтримує висновки судів попередніх інстанцій про те, що ліквідація відповідача була проведена відповідно до чинного законодавства. Відновлення ліквідованої юридичної особи, яка провела усі необхідні для цього заходи, пройшла перевірки уповноважених органів (зокрема ПФУ, ДПС) з мотивів "ймовірної" наявності непогашеної заборгованості перед позивачем, про яку останній через власну бездіяльність вчасно не заявив, є необґрунтованим та покладе надмірний тягар на ТОВ "ОЦ "Олена" та її учасника. 
61.          Крім того, такі вимоги кредитора можуть бути задоволені лише якщо у юридичної особи після завершення процедури ліквідації лишилося майно (яке було передано її учасникам). Адже ч.3 ст.112 ЦК передбачає, що за рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Позивач не довів, що у ТОВ "ОЦ "Олена" лишилося майно після завершення ліквідаційної процедури (не надав відповідних доказів та не звертався до суду із заявою про витребування цих доказів, зокрема ліквідаційного балансу товариства). 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
62.          Згідно з п.5 ч.1 ст.296 ГПК суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі п.1 ч.2 ст.287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду, на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
63.          Відповідно до частин 1 та 2 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
64.          Згідно з ч.1 ст.309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати
65.          Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат не здійснюється (ч.14 ст.129 ГПК).
Керуючись статтями 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" на рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі №914/2450/20 в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити.
2.          В іншій частині касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" на рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі №914/2450/20 з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишити без задоволення.
3.          Рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі №914/2450/20 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О. Кібенко

Судді                                                                                                    С. Бакуліна

                                                                                                                        Л. Стратієнко