ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/5711/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області  на  рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 р. (суддя  Татаринов Д.В.) по справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області  про скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

21.08.2020 р. ФОП ОСОБА_1   звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду   з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області  про скасування постанови, де просила  визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці в Запорізькій області про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 в розмірі 1   877   850 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2021р.  адміністративний позов задоволений.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідач не довів факт допуску позивачем до роботи працівників без укладення з ними трудових договорів.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення  Запорізького  окружного адміністративного суду від 12.07.2021 р., та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На апеляційну скаргу відповідача, позивачем наданий відзив, де  зазначено, що належними та допустимими доказами порушення суб`єктом владних повноважень інспекційного відвідування вимог законодавства про працю можуть бути докази, отримані під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, призначених та проведених на підставі Порядку № 823, або під час підготовки до його проведення, що здійснюється після призначення інспекційного відвідування, тому просила  рішення суду залишити без змін.
Дослідивши матеріали справи, докази по справі, та вислухавши учасників процесу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.
З матеріалів справи вбачається, що  в жовтні 2019 р. ГУ Держпраці у Запорізькій області зверталося до управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми ГУ НП в Запорізькій області з проханням надати документи, які були отримані під час проведення слідчих дій в кримінальному провадженні № 42019101060000157 від 15.05.2019 р., що підтверджували б факт допуску до роботи осіб без офіційного працевлаштування.
Листом   управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми ГУ НП в Запорізькій області № 1668/9/01-2019 від 29.11.2019 р. на 24 аркушах надали документи ГУ Держпраці в Запорізькій області щодо підтвердження факту допуску до роботи осіб без офіційного працевлаштування.
Судом встановлено, що Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надіслані вимоги про надання/поновлення документів        № ЗП3829/570/НД-АВ від 21.11. 2019 р.
Відповідно направлення  № 1199 від 21.11.2019 р. на проведення заходу державного нагляду (контролю),  в період з 21.11.2019 р. по 04.12.2019 р. інспекторами праці здійснене інспекційне відвідування  ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення діяльності АДРЕСА_1 , кабаре бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за результатом чого 04.12.2019 р. складений акт №ЗП3829/570/АВ, де зафіксовано, що протягом 2017-2019 років 15 осіб були допущені до роботи без укладення трудового договору, що порушує вимоги ст. ст. 21,24 КЗпП України.
Так, судом встановлено, що ФОП  надала до перевірки  трудові договори за 2019 р. з ОСОБА_2 (від09.10.2018 р.), ОСОБА_3 ( 07.05.2019 ), ОСОБА_4 ( від 09.11.2019),   ОСОБА_5 (від 09.11.2019),   ОСОБА_6 (від  09.11.2019),   ОСОБА_7 (від 09.11.2019),   ОСОБА_8 (09.11.2019 р.), ОСОБА_9 (від 09.11.2019 р.), ОСОБА_10 (від 09.11.2019 р., ОСОБА_11 (від 09.11.2019 р., але жодних документів щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,                       ОСОБА_15 , ОСОБА_16 не надала  та пояснила, що зазначені особи ніколи не працювали в закладі «ІНФОРМАЦІЯ_1».
Згідно припису про усунення виявлених порушень №ЗП3829/570/АВ/П від 04.12.2019 р.  ФОП ОСОБА_1 зобов`язано усунути порушення до 04.02.2019 р., зокрема,  щодо допуску до роботи працівників без укладання трудового договору.
16.01.2020 р. постановою ГУ Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП 3829/570/АВ/П/ТД-ФС за допущене порушення, що на протязі 2017 - 2019 років 15 осіб було допущено до роботи без укладання трудового договору,  в порушення вимог ст. ст. 21,24 КЗпП України,   на ФОП ОСОБА_1 накладений штраф в розмірі 1   877   850 грн.
Статтею 19 Конституції України  передбачено, що «органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».
Відповідно  ч.1 ст.1 Закону України  «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» «державним наглядом (контролем) є діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища».
Згідно ст.3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», основними принципами державного нагляду (контролю), зокрема, є: рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав і законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно - правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно - правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/ або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь - якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.
Відповідно  Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постаново Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 р. « 2. …Штрафи накладаються на підставі:
рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;
акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;
акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;
акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;
акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю».
Згідно статті 24 КЗпП України «Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».
Статтею 265 КЗпП України передбачено, що «Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;…».
Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідно статей 24,265 КЗпП України відповідальність роботодавця наступає тільки в разі фактичного допуску працівника до роботи без укладання трудового договору, але наявних доказів фактичного допуску до роботи працівників без укладання трудового договору  в матеріалах справи не має.
Більш того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач в акті інспекційного відвідування від 04.12.2019 р. не описав детально виявлені саме під час інспекційного відвідування порушення у позивача, а, лише, дослівно переписав  показання свідків, взяті  з протоколів допитів, отриманих в рамках кримінального провадження № 4201910106000157 від 15.05.2019 р. і більше жодних дій  для підтвердження наявності порушень трудового законодавства - не здійснив.
Таким чином, судом встановлено, що  єдиним доказом наявності порушень позивачем ст. ст. 21,24 КЗпП України є показання свідків, отримані в рамках кримінального провадження № 4201910106000157 від 15.05.2019 р., але свідки відповідно ст. 63 Конституції України можуть в будь - який момент відмовитися від своїх пояснень щодо себе.
Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що інформація правоохоронних органів про можливе порушення позивачем законодавства про працю є лише довідковою інформацією, а, відповідач, отримавши дану інформацію, не перевірив належним чином факт наявності чи відсутності порушень позивачем законодавства про працю.
Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що відповідачем всупереч ч.2 ст. 77КАС України не доведена правомірність прийнятого рішення, та доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції,   суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
          Керуючись ст. ст. 315,316,321,322,325 КАС України, суд - 

П О С Т А Н О В И В:
   Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області  - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 р. - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту  постанови.         

Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова