ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8568/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Чудак О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 лютого 2022 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Федотова І.В., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плей БТЛ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2020 року позивач Товариство з додатковою відповідальністю "Плей БТЛ" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві яким просив:
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 23 грудня 2019 року №  46951-10;
- зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві відкликати рішення про опис майна в податкову заставу від 23 грудня 2019 року № 46951-10.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправними та скасовано податкову вимогу від 23 грудня 2019 року №  46951-10 та рішення про опис майна в податкову заставу від 23 грудня 2019 року №  46951-10.
- в задоволенні позову в іншій частині відмовлено;
-стягнуто з Головного управління ДПС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плей БТЛ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9753,51 грн.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у справі у справі № 826/10120/18 апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві задоволено, скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, чим підтверджено правомірність винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2018 року № 0018871404, водночас повторне оскарження податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2018 року № 0018871404 в листопаді 2019 року є зловживання позивачем своїми правами.
Апелянт наголосив, що податковий борг у позивача виник у зв`язку з несплатою угоджених у судовому порядку грошових зобов`язань, визначених у зазначеному податковому повідомленні-рішенні та пені, нарахованої відповідно до ст. 129 ПК України на виявлену контролюючим органом суму занижень податкових зобов`язань. 
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначає про необґрунтованість апеляційної скарги, оскільки ні ПК України, ні КАС України не обмежує особу у кількості позовів, які вона вважає за необхідне подати для оскарження певного рішення контролюючого органу.
Також позивач зазначив, що постановою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 826/10120/18 скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 та залишено в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, на підставі акту перевірки від 20 березня 2018 року № 262/26-15-14-04-05/37881205 Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2018 року № 0018871404, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ "Плей БТЛ" з податку на додану вартість на загальну суму 390 345 грн, з яких 260 230 грн - за основним платежем та 130 115 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.
У липні 2018 року ТОВ "Плей БТЛ" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2018 року №0018871404.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року у справі № 826/10120/18 адміністративний позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у справі № 826/10120/18 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №826/10120/18 скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року та залишено в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року.
02 грудня 2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва відкрито провадження у адміністративній справі № 640/23586/19 за позовом ТОВ "Плей БТЛ" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2019 року №0018871404.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2020 року у справі №640/23586/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року, позов залишено без задоволення.
Станом на 22 грудня 2019 року в ІКП ТОВ "Плей БТЛ" обліковувався борг з податку на додану вартість у загальному розмірі 510 100,29 грн, у тому числі, податкове зобов`язання - 260 230 грн, штрафні санкції - 130 115 грн, пеня - 119 760 грн.
Вказаний борг обліковується за ТОВ "Плей БТЛ" у зв`язку із несплатою грошового зобов`язання з ПДВ, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 16 квітня 2019 року № 0018871404.
23 грудня 2019 року, у зв`язку із наявність вказаного боргу, відповідачем сформовано та направленого ТОВ "Плей БТЛ" податкову вимогу № 46951-10 про сплату податкового боргу з ПДВ у загальному розмірі 510 100,29 грн, у тому числі, податкове зобов`язання - 260  230 грн, штрафні санкції - 130 115 грн, пеня - 119 760 грн.
Також контролюючим органом щодо ТОВ "Плей БТЛ" прийнято рішення про опис майна в податкову заставу від 23 грудня року 2019 №46951-10.
Не погоджуючись із вказаними вимогою та рішенням від 23 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на дату прийняття оскаржуваних вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу (23 грудня 2019 року), грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 16 квітня 2019 року № 0018871404, не було узгодженим, адже тривав судовий розгляд справи № 640/23586/19.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 88.1 ст. 88 ПК України визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Згідно з пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Таким чином, необхідною передумовою та визначальною підставою для надсилання платнику податків податкової вимоги про сплату податкового боргу та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу є наявність у такого платника податків податкового боргу.
Відповідно до п. 54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. 
Згідно з п.56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Як встановлено судом, ТОВ "Плей БТЛ" у липні 2018 року оскаржило податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2018 року № 0018871404 у судовому порядку, отже, грошове зобов`язання визначене таким податковим повідомленням-рішенням вважається неузгодженим до дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року у справі № 826/10120/18 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2018 року № 0018871404
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у справі № 826/10120/18 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Згідно з ч. 1 ст. 325 КАС України станом на дату прийняття оскаржуваних вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу від 23 грудня 2019 року, набуло законної сили судове рішення у справі № 826/10120/18 в межах якої відбувалось узгодження грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 16 квітня 2019 року №  0018871404.
Як зазначено вище, станом на дату прийняття оскаржуваних вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу ТОВ "Плей БТЛ" повторно звернулось до суду із позовною заявою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2018 року №0018871404 та ухвалою Окружним адміністративним судом міста Києва від 02 грудня 2019 року відкрито провадження у адміністративній справі №640/23586/19 за такою позовною заявою.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року у справі № 640/23586/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року, позов залишено без задоволення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що ні ПК України, ні КАС України не обмежує особу у кількості позовів, які вона вважає за необхідне подати для оскарження певного рішення контролюючого органу.
З огляду на принцип презумпції правомірності рішень платника податків, як вірно зазначено судом першої інстанції, що грошове зобов`язання, визначене рішенням контролюючого органу, вважається узгодженим після набрання законної сили судовими рішеннями в усіх справах в межах яких оскаржується таке рішення контролюючого органу.
При цьому, процесуальним законом передбачено механізм усунення можливості безпідставного ініціювання платником податків повторної процедури судового оскарження рішення контролюючого органу, правомірність якого вже була предметом судового розгляду.
Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Водночас підстави позову у справах № 640/23586/19 та № 826/10120/18 є різними.
Крім того під час відкриття провадження у адміністративній справі № 640/23586/19 та розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції не встановлено підстав для відмови у відкритті провадження за позовною заявою ТОВ "Плей БТЛ" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2018 року № 0018871404, що свідчить відсутність у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав судових рішень, що набрали законної сили. 
З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що станом на дату прийняття оскаржуваних вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу від 23 грудня 2019 року, грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 16 квітня 2019 року №0018871404, не було узгодженим, адже тривав судовий розгляд справи № 640/23586/19.
Посилання апелянта на зловживання позивачем своїми правами колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки позивачем подано позов з інших підстав, що передбачено нормами КАС України.
Також колегія суддів звертає увагу, що як зазначено вище, постановою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 826/10120/18 скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року та залишено в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2018 року №0018871404, що свідчить про відсутність наслідків за вказаним податковим повідомленням-рішенням для позивача.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                                Н.М. Єгорова

Судді                                                                                                      І.В. Федотов

                                                                                                              Є.В. Чаку