ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 631/906/20                                                         Суддя суду 1 інстанції: Трояновська Т.М.
Провадження № 33/818/546/22

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року                                                м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю ОСОБА_1 , захисника Дрижанова О.С., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 січня 2021 року, -
в с т а н о в и в:
19 листопада 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 178207 стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 19 листопада 2020 року о 21-30 ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 по вул. Людвіга Свободи, 30 в м. Харкові, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку, в присутності двох свідків. Водій керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння повторно протягом року.
ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 20400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто з порушенням норм матеріального та процесуального права, за відсутністю доказів та без його участі.
Зазначає, що суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, їх не досліджував та не надав належної оцінки, не оцінив належним чином даних про особу, її матеріальний стан, що є наслідком необґрунтованого застосування міри відповідальності як виду адміністративного стягнення за вчинене особою правопорушення.
Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що справу розглянуто за його відсутності, оскаржувану постанову отримав 19.02.2021 року.
Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось в тому, що будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за частиною 2 статті 130 КУпАП настає за умови повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП.
Поняття повторності розкрито в пункті 2 частини 1 статті 35 КУпАП повторним правопорушенням є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративного стягненню.
Судовим розглядом встановлено, що 28 грудня 2020 року ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 130 КУпАП та 19 листопада 2020 року о 21-30 ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 по вул. Людвіга Свободи, 30 в м. Харкові, з ознаками наркотичного сп`яніння, в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку. 
Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 178207 від 19 листопада 2020 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, яким суддя надав належну правову оцінку.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Посилання захисника на той факт, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння апеляційним судом не приймається, оскільки спростовується відеозаписами з нагрудник камер поліцейських (а. с. 10).
Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , не є підставою для скасування постанови, з огляду на наступне.
Справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 в провадженні районного суду перебувала з 03 грудня 2020 року.
Протягом усього часу перебування справи в провадженні районного суду ОСОБА_1 отримував судову кореспонденцію, знайомився з матеріалами справи, розгляд справи неодноразово відкладався за заявами як самого ОСОБА_1 так і його захисника – адвоката Керімова А.З. 
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 січня 2021 року та закриття провадження на підставі пункту 1частини 1 статті 247КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 35, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 січня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 січня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                                                М.Є. Савенко