ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року	Львів	Справа № 380/1323/21 пров. № А/857/21911/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача -                                                 Шевчук С.М.
суддів -                                                                     Кухтея Р.В., 
                                                                                  Обрізка І.М.,

за участю секретаря судового засідання:              Кушик Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові   апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення  Львівського окружного адміністративного суду  від 19 жовтня 2021 року (ухвалене у м. Львів, за правилами загального позовного провадження, судом під головуванням судді Грень Н.М., повний текст рішення складено 29.10.2021) у справі № 380/1323/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області  про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, суд-
                                                      ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
ОСОБА_1  звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою  до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді.
Рішенням  Львівського окружного адміністративного суду  від 19 жовтня 2021 року Визнано протиправним та скасовано наказ відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області від 29.12.2020 № 3995 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Визнано протиправним та скасовано наказ відповідача - Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 29.12.2020 № 386 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 ст. 77, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного Статуту Національної поліції України.
Поновлено позивача на посаді дільничного офіцера поліції відділу Превенції патрульної поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області з 30.12.2020 року.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.12.2020 по 19.10.2020 в розмірі 127542 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот сорок дві) грн 90 коп (з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів).
Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 13276 (тринадцять тисяч двісті сімдесят шість) грн 79 коп (з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів) допустити до негайного виконання.
В решті вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог позивачу  відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги  вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На підтвердження доводів апеляційної скарги  вказує, що відповідачем було проведено службове розслідування відносно позивача, за результатами якого встановлено порушення останнім службової дисципліни, зокрема вимог Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", Присяги поліцейського, Правил етичної поведінки поліцейського, що свідчить про скоєння вчинку, що підриває авторитет поліції. На підставі висновків службового розслідування до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції та видано оскаржувані накази. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивач   подав відзив  на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
В судовому засіданні представник відповідача Лазорко І.І. надав пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення та заперечив проти доводів апеляційної скарги.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про  часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що зібраними доками не підтверджуються обставини щодо відмови позивача від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Матеріали справи не містять направлення для проведення медичного огляду  позивача до відповідного закладу охорони здоров`я на стан сп`яніння. Факт відмови позивача від проходження огляду на стан сп`яніння спростовується постановою Залізничного районного суду м. Львова від 03.02.2021 у справі № 462/7961/20. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина позивача у вчиненні вказаного дисциплінарного правопорушення, є недоведеною, а відтак висновок відповідача про порушення позивачем службової дисципліни, зокрема вимог основних обов`язків поліцейського, передбачених ч. 1, 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.5 ПДР України, ч. 5 Розділу І та ч. З Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та ч. 1, п. 1, 2, 3, 6 ч. 3 ст. 1 Розділ) Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Закон України від 15.03.2018 №2337-VIII є недоведеним, оскільки не підтверджуєтеся належними та допустимими доказами.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1  проходив службу в органах Національної поліції України з  07.11. 2015 року та з 06.06.2019 на посаді дільничного офіцера поліції відділу Превенції патрульної поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області.
За фактом події, що мала місце 02.12.2020 року, а саме керування позивачем транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, наказом ГУНП у Львівській області № 3746 від 07.12.2020  призначено службове розслідування, за результатами якого складено висновок, затверджений начальником ГУНП у Львівській області 24.12.2020.
У вказаному висновку зазначено, що 05 грудня 2020 року спільною мобільною групою ГУНП у Львівській області та УПП у Львівській області ДПП НП України в складі: старшого інспектора ВІОС УКЗ старшого лейтенанта поліції Огоновського Б.М., заступника начальника управління - начальника ВОДГР старшого лейтенанта поліції Задорожнього В.П. , старшого інспектора ВОДГР УПД ГУНП старшого лейтенанта поліції Котокайло В.А. , інспектора взводу №2 роти №2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП НП України лейтенанта поліції Котелевцева М.Я. , та заступника командира роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП НП України старшого лейтенанта поліції Фрусенка Т.А. , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №196648 за, ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО № 988434, за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно водія автомобіля "FORD ESCORT" н.з. НОМЕР_1 , дільничного офіцера поліції ВППП Залізничного ВП ГУНП лейтенанта поліції, ОСОБА_1 .
Установлено, що під час спілкування з ОСОБА_1  були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора "Драгер", чи у медичному закладі, позивач відмовився в присутності двох свідків, за що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №196648, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №196648 передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що 05.12.2020 о 01:05 в м. Львові, вул. Городоцька, 116А, водій ОСОБА_1  керував автомобілем «FORD ESCORT», н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО №988434, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП вбачається, що 05.12.2020 о 01:05 у м. Львові по вул. Городоцькій, 116А, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом та після зупинки працівником поліції, не пред`явив свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1  службової дисципліни, у зв`язку з чим відповідач дійшов висновку службове розслідування слід закінчити та за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог основних обов`язків поліцейського, передбачених ч. 1, 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.5 ПДР України, ч. 5 Розділу І та ч. З Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та ч. 1, п. 1, 2, 3, 6 ч. 3 ст. 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, на підставі п. 7 ст. 13 Дисциплінарного статуту НПУ, до дільничного офіцера поліції ВППП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1  (0062739), застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення із служби в поліції..
29.12.2020 ГУНП у Львівській області видано наказ № 3995 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками Залізничного ВП ГУНП у Львівській області», яким за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог основних обов`язків поліцейського, передбачених ч. 1, 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.5 ПДР України, ч. 5 Розділу І та ч. З Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та ч. 1, п. 1, 2, 3, 6 ч. З ст. 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, на підставі п. 7 ч. 3. ст. 13 Дисциплінарного статуту НПУ, до дільничного офіцера поліції ВППП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1  (0062739), застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення із служби в поліції.
29.12.2020 ГУНП у Львівській області в порядку виконання дисциплінарного стягнення видано наказ № 386 о/с "По особовому складу", яким лейтенанта поліції ОСОБА_1  (0062739) дільничного офіцера поліції відділу превенції патрульної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП, звільнено 29.12.2020 зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1    статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".
Підставою для видачі вказаного наказу слугував наказ ГУНП у Львівській області від 29.12.2020 № 3995, довідка про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк (носіння) експлуатації яких не закінчився від 29.12.2020 №107.
Позивач вважаючи, що відповідні накази в частині, що стосується позивача є протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон 580-VIII) та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України", затвердженої Наказом МВС, від 12.03.2013 року, N 230 (далі - Інструкція), Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006, N 3460-IV (далі - Закон N 3460).
Статтею 18 Закону 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Відповідно до покладених на неї завдань поліція здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень (ч. 1 ст.23 Закону N 580-VIII).
Статтею 1  Закону N 3460 визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;
з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.
 Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України (ч.1, п. 1,2.3,6 ч. 3 Закону №3460).
Наказом МВС України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016р за № 1576/29706 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.
Відповідно до  ч. 5 розділу 1 та ч. 3 розділу IV вказаних правил поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України.  За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Відповідно до  п. 2.4 та п.2.5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського:
пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5); 
пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (п. 2.4)
Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.
Таким чином, приведені норми ПДР України встановлюють обов`язок для водія, а не право:
- пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять;
пред`явити для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.
Згідно із ст.266 КУпАП в редакції Закону України від 16 лютого 2021 року №1231-IX - особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відео запису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 5 Закону N 3460 встановлено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Згідно зі ст. 14 Закону N 3460, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Відповідно до п. п. 2.2.5. Інструкції, службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.
Пунктом 2.5 Інструкції передбачено, що підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.
Статтею 12 Закону на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.
Статтею 14 Закону звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Відповідно до ст. 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.
У цій справі встановлено, що наказом N 3746 від 07.12.2020 року призначено проведення службового розслідування за фактом складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 126 та ч. 1. ст. 130 КУАП  стосовно позивача (а.с. 121 т.1).
Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення №196648 від 05.12.2020року слідує, що вказаний протокол складено у зв`язку з  порушенням п. 2.5 ПДР України, а зокрема у зв`язку з відмовою позивача від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер" та у медичному закладі, в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , позаяк у водія ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння (а.с. 165 т.1).  
Окрім того, згідно із постановою про накладення адміністративного стягнення №988434 від 05.12.2020року водія    ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за фактом не  пред`явлення на вимогу працівника поліції   після зупинки транспортного засобу «FORD ESCORT», н.з. НОМЕР_1 свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та полісу обов`язкового  страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пп.2. 4.9 ПДР України (а.с. 165 т.1). 
В ході службового розслідування було  надано рапорт та пояснення  патрульних поліцейських, які складали адміністративні матеріали  та були очевидцями вказаних подій стосовно позивача.
Відповідно до вказаних пояснень та рапорту (а.с. 122, 128-129, 130-131, 144-145, 150, 151 т.1)   ОСОБА_1 05.12.2020року о 01:05 керуючи приватним автомобілем марки «Форд Ескорт» н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Городоцька,116А та зупинившись на вимогу працівників поліції, не пред`явив свідоцтва про реєстрацію  даного транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування  цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Під час спілкування з  водієм ОСОБА_1 в останнього виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови), однак від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі останній відмовився.
Окрім того як слідує з пояснень  начальника СКЗ Залізничного ВП ГУНП Ліб Л.М. з ОСОБА_1 було проведено бесіду та відібрано  розписку попередження від ОСОБА_1 (а.с. 136-137 т.1).
Із змісту  вказаної розписки слідує, що  позивач попереджений  з приводу неприпустимості випадків вчинення порушень службової, автотранспортної дисципліни, як в робочий так і у позаробочий час, а зокрема керування транспортним засобом у стані сп`яніння  (алкогольного, наркотичного чи іншого), без необхідних водійських документів (посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб, чинного страхового полісу. 
Також позивач попереджений що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний  пред`явити необхідні документи та на вимогу працівника поліції та пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 138 т.1).
В ході службового розслідування позивачем надано пояснення, відповідно до яких ним заперечуються обставини щодо стану  сп`яніння.
Відповідно до висновку службового розслідування від 24.12.2020 року та наказу №3995 від 29.12.2020року ОСОБА_1 допустив грубе порушення службової дисципліни, зокрема основних обов`язків поліцейського, передбачених ч. 1,2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» ч. 1, п. 1, 2, 3, 6 ч. 3 ст. 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної Поліції України, які виразилися у не пред`явленні після зупинки на вимогу працівника поліції   свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, полісу обов`язкового  страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відмові від проходження огляду на стан   алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер" та у медичному закладі, в присутності двох свідків, чим порушив п.п.2.4 та 2.5 ПДР України. Дане  порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості позивача та ігнорування вимог нормативно правових актів щодо неухильного дотримання службової дисципліни та етичної поведінки поліцейського. 
Досліджуючи доводи апеляційної скарги які стосуються відмови позивача від проходження огляду на стан   алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, колегією суддів встановлено, що постановою Залізничного районного суду м. Львова від 03.02.2020 року, що набрала законної сили 15.02.2021 у справі № 462/7961/20 провадження по справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП    закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вказаною постановою встановлено, що з оглянутого в судовому засіданні відео з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте зазначив, що не відмовляється від проходження огляду в медичному закладі, але зараз почувається погано, тому попросив викликати йому карету швидкої допомоги, з якою і поїде в медичний заклад, тобто ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Також, відповідно до оглянутої в судовому засіданні карти виїзду швидкої медичної допомоги (Ф.110/о) №42 від 05.12.2020 р. пацієнту   ОСОБА_1 , 27 років, діагностовано ЗЧМТ, струс головного мозку, гіпертензивний криз. Оцінюючи об`єктивний стан встановлено: свідомість ясна, поведінка спокійна, шкіра звичайна неврологічний статус: зіниці в нормі, мова збережена. 
Окрім цього, відповідно до інформації, яка міститься у карті виїзду швидкої медичної допомоги, про скерування до конкретного медичного закладу повідомлено екіпаж поліції 252 Фрусенко . Саме поліцейський Фрусенко Т.А. складав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1  ст. 130 КУпАП. Проте, ні Фрусенко Т.А. , ні жодний інший працівник поліції не супроводжували ОСОБА_1 в кареті ШМД чи службовим авто до медичного закладу, не склали скерування в медичний заклад як того вимагає пп. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (МОЗ від 09.11.2015р.)
Як наслідок, вказаною постановою Залізничного районного суду м. Львова встановлено, що направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичний заклад працівниками  поліції не складалося, а позивач відповідно  не відмовлявся  від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.
Водночас, колегією суддів встановлено, що зібраними у справі доказами (серед яких і відеозаписи нагрудних  камер поліцейських, які долучені до матеріалів справи) підтверджуються обставини щодо відмови позивача на місці події у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер" незважаючи на наявні ознаки стану сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), відображені  у протоколі про адміністративне правопорушення №196648 від 05.12.2020року, складеному у присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Суд вважає, що ОСОБА_1 , як працівник поліції та особа, яка приймала Присягу на вірність Законам України, у випадку необґрунтованих претензій з боку працівників патрульної служби під час зупинки та перевірки документів, повинен був погодитись на вимогу патрульних, пройти перевірку на спеціальному приладі чи пройти медичне обстеження у медичному закладі та спростувати доводи та пояснення патрульних щодо наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння.
Проте, як слідує з висновку службового розслідування та зібраних у справі доказів, ОСОБА_1 відмовився під час спірної події від обстеження за допомогою приладу «Драгер" на наявність алкогольного сп`яніння, а по прибуттю до медичного закладу  каретою ШМД ОСОБА_1 медичного огляду у чергового лікаря 05.12.2020року не  пройшов та самовільно залишив ним медичний заклад. При цьому, позивач у вказаний день кров на визначення  вмісту етанолу у медичному закладі не здавав.  
Окрім того, зібраними у справі доказами підтверджуються обставини з приводу керування позивачем транспортним засобом без  належних на те документів, а зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, полісу обов`язкового  страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів які  не були в установленому порядку  пред`явленні після зупинки  транспортного засобу на вимогу працівника поліції.  
За наслідками  чого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності згідно  постанови ДПО №988434 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн, який позивач сплатив. Вказані обставини підтверджуються   листом Управління інформаційно- аналітичної підтримки ГУ Національної поліції у Львівській області №225/21/02 від 08.02.2022року.
Як наслідок, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що цими діями позивач засвідчив свою недисциплінованість, грубо порушив  Правила дорожнього руху та проявив нещирість під час спілкування з поліцейськими, що і стало підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності та звільнення з займаної посади.
Підсумовуючи викладене, зібрані у справі докази спростовують твердження позивача про відсутність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності  у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Що стосується доводів стосовно ступеня тяжкості застосованого дисциплінарного стягнення, то колегія суддів  зазначає, що приймаючи рішення про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення позивача з займаної посади, відповідач виходив з того, що працівник поліції під час виконання службових обов`язків, керування транспортним засобами та іншої діяльності повинен суворо та неухильно дотримуватися Законів України, інших нормативно-правових норм, які визначають діяльність працівника поліції.
Оскільки встановлено, що позивач таким вимогам не відповідає, діючих норм законодавства та інших нормативно-правових актів не дотримується, рішення про застосування до нього крайнього виду стягнення - звільнення з займаної посади - є обґрунтованим та необхідним в цій ситуації.
На підставі викладеного, Суд апеляційної інстанції вважає правильними доводи відповідача про те, що спірні накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення її з займаної посади є такими, що прийняті у відповідності до норм діючого законодавства, виходячи з обставин скоєного проступку. При прийнятті спірних наказів відповідачем не було допущено порушень.
За цих обставин Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач правильно вказав на наявність належних та достатніх доказів на підтвердження правомірності цих наказів відповідача, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх скасування та задоволення цього позову в цілому.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак  апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду  скасувати прийняттям нового відмову у задоволенні позову.
Відповідно до  пункту 1 ч.6 ст. 12 КАС України вказана справа віднесена судом до справ незначної складності, позаяк посада яку обіймав позивач не відноситься до переліку  службових осіб, які у значенні примітки  статті 51- 3   Закону України  «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище», а відтак на неї поширюються положення  пункту другого частини п`ятої  статті 328 КАС України.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, 

                                                 П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області  задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 19 жовтня 2021 у справі№ 380/1323/21  скасувати.
Ухвалити постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області  про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	І. М. Обрізко  	
Повне судове рішення складено 24 березня 2022 року