СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року                                 м. Харків                        Справа № 917/1121/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя  Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Дзюби А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вх.№3904 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.12.2021 у справі №917/1121/21, постановлену у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Сірош Д.М., повний текст підписано 07.12.2021,
за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз"
до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"
про стягнення заборгованості за надані послуги,-

ВСТАНОВИВ:

18.11.2021 боржник - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго", звернувся до місцевого господарського суду зі скаргою (вх. №42) на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Благадиря Дмитра Григоровича, в якій просив суд:
- визнати бездіяльність державного виконавця Благадиря Дмитра Григоровича Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо невиконання вимог статті 28 Закону України         "Про виконавче провадження" незаконною;
- зобов`язати державного виконавця Благадиря Дмитра Григоровича Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 67456737 та направлення на адресу ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про зупинення виконавчого провадження;
- зобов`язати державного виконавця Благадиря Дмитра Григоровича Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вжити передбачених законодавством заходів для зняття арешту з рахунків ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго".
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №917/1121/21 скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на дії державного виконавця у справі № 917/1121/21 та додані до неї документи повернуто боржникові без розгляду.
Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.12.2021 у справі №917/1121/21 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вх.№3904 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.12.2021 у справі №917/1121/21, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 25 січня 2022 року. 
Від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до апеляційного суду надійшов відзив, в якому представник просив відмовити в задоволені апеляційної скарги.
12.01.2022 до Східного апеляційного господарського суду від позивача (стягувача) також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просив відмовити в задоволенні скарги, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.12.2021 у справі №917/1121/21 залишити без змін.
В судовому засіданні 25.01.2022 року апелянт надав пояснення щодо обставин справи з урахуванням доводів та вимог апеляційної скарги. Присутній у судовому засіданні представник позивача (стягувача) заперечував проти доводів апелянта, зазначив про законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, підтримавши доводи поданого до суду відзиву на апеляційну скаргу.
Представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 38).
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статтею 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників інших учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта та представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про наступні обставини.
Рішенням Господарського суду Полтавської області по справі №917/1121/21 від 11.10.2021 (повний текст якого міститься у відкритому для загального доступу Єдиному державному реєстрі судових рішень) частково задоволено позов, стягнуто з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2А, код ЄДРПОУ 03338030) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (36000, м. Полтава, вул. В. Козака, 2-А, код ЄДРПОУ 03351912) 26938209,05 основного боргу (10782810,53 грн за травень 2021 року та 16155398,52 грн за червень 2021 року), 256940,12 грн 3% річних (167974,78 грн за травень 2021 року та 88965,34 грн за червень 2021 року), 9254,82 грн інфляційних втрат за червень 2021 року, 671242,2 грн пені та 428203,32 грн судового збору; в решті позову відмовлено.
Матеріалами справи підтверджено, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 67456737 з примусового виконання наказу №917/1121/21 Господарського суду Полтавської області виданого 11.10.2021 (а.с.26-30).
Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулось 18.11.2021 до Господарського суду Харківської області зі скаргою (вх.№42) на дії державного виконавця вчинені в межах виконавчого провадження №67456737 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області №917/1121/21 виданого 11.10.2021 (а.с.1-15).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 скаргу на дії державного виконавця у справі № 917/1121/21 прийнято до розгляду та призначено її розгляд на 06.12.2021 (а.с.17).
03.12.2021 від державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Д.Г. Благадира, надійшло до Господарського суду Полтавської області клопотання про закриття провадження з підстав відсутності предмету спору (а.с. 18-34).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №917/1121/21 скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на дії державного виконавця у справі № 917/1121/21 та додані до неї документи повернуто боржникові без розгляду (.а.с 35-36).
Вказана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що боржником в порушення вимог частини 2 статті 170 Господарського процесуального кодекс України не надано доказів, які б підтверджували надіслання стягувачу та Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) поданої до суду скарги на дії державного виконавця, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про повернення скарги без розгляду на підставі частини 4 статті 170 ГПК України.
Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.12.2021 у справі №917/1121/21 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом під час постановлення оскаржуваної ухвали неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на невідповідність висновку суду першої інстанції положенням 4 ст. 170 ГПК України, оскільки вказана норма не передбачає повернення заявнику без розгляду скарги на дії державного виконавця, і стосується лише заяв (клопотань, заперечень), які подані суду без додержання вимог частини першої або другої цієї статті. Також заявник зазначив про те, що при підготовці та поданні до господарського суду скарги на бездіяльність (дії) державного виконавця ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" керувалось нормами Розділу VI ГПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень", а саме ст. ст. 339-341 ГПК України, якими визначено порядок подання скарги та статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Частиною 1 ст. 1 ГПК встановлено, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
Процесуальні правовідносини щодо розгляду відповідних скарг на рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, регулюються розділом VI ГПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» (ст.ст. 339-345).
Відповідно ч. 1 ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Згідно ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.
Статтею 341 ГПК України встановлюються строки для звернення із скаргою до суду. 
Відповідно до статті 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
Суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу від 06.12.2021 про повернення без розгляду скарги на дії державного виконавця, посилаючись, зокрема, на норми Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, виходив з того, що боржник в якості належних доказів надіслання іншим учасникам справи копії скарги на дії державного виконавця, має подати розрахунковий документ (касовий чек, поштову квитанцію), який підтверджує факт прийняття для пересилання поштового відділенням зв`язку разом з описом вкладення кореспонденції у цінний лист, який підтверджує зміст поштового відправлення. Посилаючись на частини 2 та 4 статті 170 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов висновку, що скарга та додані до неї документи підлягають поверненню боржникові без розгляду.
Так, відповідно до частини другої статті 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина четверта статті 170 ГПК України).
Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що частиною 2 статті 170 розділу 2 «Заяви з процесуальних питань» глави І Розділу III «Позовне провадження» ГПК України регулюються загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, які подаються виключно з процесуальних питань при розгляді справ позовного провадження, в тому числі на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.
Разом із тим, вказана процесуальна норма не стосуються та не регулює питання подачі саме скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.
Як вже зазначалось апеляційним судом вище, зазначені процесуальні правовідносини регулюються розділом VI ГПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» (ст.339-345), який встановлює окремий процесуальний режим розгляду відповідних скарг.
Крім того, в постанові Верховного Суду від 17.12.2020 по справі №911/4670/13 наведений висновок, що виходячи з системного аналізу змісту положень частини 2 статті        170        і статей        172,        221,        244,        259,        291 ГПК України        слід дійти висновку, що чинне господарське процесуальне законодавство чітко визначає коло випадків, коли копії заяви, скарги чи клопотання разом з копіями доданих до них документів мають надсилатися учасникам справи саме листом з описом вкладення і наразі такі випадки стосуються виключно позовної заяви, апеляційної скарги та касаційної скарги. 
Частиною 4 ст. 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, колегія суддів доходить до висновків, що сторона виконавчого провадження, яка звертається до суду із скаргою, не зобов`язана надсилати відповідну скаргу з додатками до неї листом з описом вкладення.
На підставі зазначеного вище, апеляційний суд вважає помилковими висновки місцевого господарського суду, зазначені в оскаржуваній ухвалі про те, що боржник в якості належних доказів надіслання іншим учасникам справи копії скарги на дії державного виконавця у справі № 917/1121/21, мав подати розрахунковий документ (касовий чек, поштову квитанцію), який підтверджує факт прийняття для пересилання поштовим відділенням зв`язку разом з описом вкладення кореспонденції у цінний лист, який підтверджує зміст поштового відправлення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що місцевий господарський суд після отримання скарги на бездіяльність державного виконавця та постановляючи ухвалу від 22.11.2021 про прийняття скарги до розгляду з призначенням в судове засідання, зазначив, що розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, суд визнав їх достатніми для прийняття до розгляду.
Матеріалами справи також підтверджено обізнаність державного виконавця про призначення скарги до судового розгляду, оскільки ним було подано до місцевого господарського суду клопотання про закриття провадження з підстав відсутності предмету спору (а.с. 18-34).
Так, статтею 343 розділу VI ГПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Отже, розділом VI ГПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» не передбачено застосування ч. 2 та 4 ст. 170 ГПК України та повернення без розгляду скарги за результатами її розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд після призначення скарги до розгляду в судове засідання, мав розглянути її та винести відповідну ухвалу з урахуванням вимог ст. 343 ГПК України.
Положеннями статті 15 ГПК України визначено обов`язок суду визначати порядок здійснення провадження у господарській справі в межах, встановлених цим Кодексом, та відповідно до принципу пропорційності, що вимагає від суду врахування завдань господарського судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними та публічними інтересами, особливостей предмета спору, ціни позову, складності справи, значення розгляду справи для сторін, часу, необхідного для вчинення тих чи інших процесуальних дій.
Рівність перед законом і судом є елементом принципу верховенства права та визначено законодавцем у статті 7 ГПК України як засаду господарського судочинства. ЄСПЛ однією з гарантій справедливого розгляду справи визначає рівність сторін у судовому процесі, що вимагає «справедливого балансу між сторонами», і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для ефективного представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом, та нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін (пункт 48 рішення ЄСПЛ у справі «Мала проти України» від 03 липня 2014 року ).
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням наведеного, колегія судів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення без розгляду заявнику скарги, якою оскаржується бездіяльність державного виконавця, на підставі частини 4 статті 170 ГПК України, оскільки вказане свідчить про надмірний формалізм та про порушення таких принципів господарського судочинства як пропорційність та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та є порушенням порядку розгляду скарг, визначений розділом VІ ГПК «Судовий контроль за виконанням судових рішень».
Відтак, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.
З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції у даній справі обставини, перевіривши відповідність рішення нормам процесуального права, колегія суддів вважає, що оскаржуване ухвала Господарського суду Полтавської області від 06.12.2021 у справі №917/1121/21 не відповідає вимогам        статті 236 ГПК України.
Відповідно до п.4 частини 1 статті 280 ГПК України, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для розгляду скарги, порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вх.№3904 П/2) підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Полтавської області від 06.12.2021 у справі №917/1121/21 підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст. 280, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вх.№3904 П/2) задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.12.2021 у справі №917/1121/21 скасувати.
3. Справу №917/1121/21 передати на розгляд до Господарського суду Полтавської області.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 04.02.2022.

Головуючий суддя                                                                    В.О. Фоміна

Суддя                                                                                         О.О. Крестьянінов  

Суддя                                                                                          О.В. Плахов