УХВАЛА

14 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 640/23334/19
адміністративне провадження № К/990/3694/22 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду                        Кашпур О.В. перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора), в якому просив:
визнати незаконним та скасувати наказ Генерального прокурора України від    29 жовтня 2019 року №1306ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу забезпечення представництва у Верховному Суді Управління представництва інтересів держави в суді Департаменту підтримання обвинувачення та представництва інтересів держави в судах Генеральної прокуратури України на підставі пункту 9 частини першої  статті 51 Закону України «Про прокуратуру»;
поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу забезпечення представництва у Верховному суді Управління представництва інтересів держави в суді Департаменту підтримання обвинувачення та представництва інтересів держави в судах Генеральної прокуратури України;
стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 жовтня 2019 року по день поновлення на роботі;
зобов`язати відповідача внести виправлення до трудової книжки позивача стосовно звільнення позивача.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.
20 січня 2022 року позивач втретє засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року. Скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ                  "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою    статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). 
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що підставами касаційного оскарження скаржником зазначено пункти 1, 2 частини четвертої статті 328 КАС України,
Предметом спору у цій справі є правомірність наказу про звільнення прокурора з органів прокуратури, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
У касаційній скарзі скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої  статті    328 КАС України  зазначаючи, що судом апеляційної інстанції не враховано правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі №815/1554/17, а саме: що наказ про звільнення з посади за пунктом 9 частини першої  статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 № 1697-VII  не відповідає вимогам цього  Закону, оскільки його зміст не дозволяє позивачу встановити дійсні підстави звільнення та спрогнозувати подальші свої дії, зокрема, щодо оскарження такого наказу.
Також зазначає про застосування судом апеляційної інстанції    норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постановах Верховного Суду України від 04 березня 2014 року у справі № 21-8а14, від 28 жовтня 2014 року у справі № 21-484а14 та постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 802/651/16-а, від 24 вересня 2019 року у справі № 817/3397/15 стосовно того, що судам необхідно з`ясовувати фактичність ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація), а також надавати правову оцінку акту, що став підставою ліквідації, зокрема; чи припинено виконання функцій ліквідованого органу, чи покладено виконання цих функцій на інший орган.
Судом встановлено, що в ухвалі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року зазначеним підставам надано оцінку, і касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Зазначаючи підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник просить відступити від правових позицій, викладених у постановах  Верховного Суду від 31 серпня 2018 року у справі № 803/31/16, від 30 липня 2019 у справі № 804/406/16, від 08 серпня 2019 у справі № 813/150/16, однак не мотивує необхідності такого відступу.
З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Отже, пославшись у касаційній скарзі на положення пунктів 1, 2 частини четвертої статті                  328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України, а тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. 
Зважаючи на те, що касаційну скаргу повернуто, суд не вирішує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті  332 КАС України,
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                           О.В. Кашпур