ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 року                                        м. Дніпро                    Справа №  904/4790/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),
суддів Верхогляд Т.А., Кощеєва І.М.,
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 (суддя Первушин Ю.Ю.) у справі        № 904/4790/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України», м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт», м. Дніпро
про визнання грошових вимог в розмірі 156456000,00 грн основного боргу, -

ВСТАНОВИВ:

1.          Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про визнання грошових вимог у сумі 156456000,00 грн у справі № 904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт».
Заява мотивована невиконанням боржником умов договорів купівлі продажу майна від 02.12.2020, від 08.12.2020, від 15.12.2020 та від 21.12.2020 в частині оплати вартості проданого за цими правочинами майна.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 у справі № 904/4790/21 визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» у розмірі 156456000,00 грн.
Ухвала місцевого господарського суду мотивована обґрунтованістю заявлених грошових вимог, які підтверджені первинними документами

2.          Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 у справі № 904/4790/21 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про визнання грошових вимог відмовити.
Апеляційна скарга мотивована наявністю ознак фіктивності і фраудаторності правочинів на підставі яких подано заяву про визнання грошових вимог.
Скаржник зазначає, що матеріали справи не містять підтверджуючих документів реєстрації податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології» за результатами укладення чотирьох договорів купівлі-продажу майна, що свідчить про фіктивність цих правочинів.
Скаржник вважає, що спірні правочини мають ознаки фраудаторних, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис» на момент укладення цих правочинів було збитковим підприємством, що підтверджується фінансовою звітністю боржника станом на ІІІ квартал 2020 року, відповідно до якої показник чистих активів боржника на 31.09.2020 має від`ємне значення, тому укладення вищезазначених правочинів свідчить про штучне збільшення заборгованості боржника перед третіми особами.
Також на момент укладення спірних правочинів Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис» мало заборгованість перед скаржником з повернення кредиту у загальному розмірі 1406607481,99 грн, що свідчить про неплатоспроможність боржника у даний період.

3.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» у відзиві на апеляційну скаргу заперечило проти її доводів, просило залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Боржник зазначає, що господарський суд розглядає грошові вимоги кредитора у справі про банкрутство, керуючись принципом презумпції правомірності правочину і не розглядає по суті спори щодо правочинів, невиконання яких стало підставою звернення з грошовими вимогами у справі про банкрутство, в той час як підставою для відхилення ґрошових вимогу у даній справі скаржник визначає фраудаторний характер цих правочинів, що в свою чергу є підставою для визнання таких правочинів недійсними в межах розгляду заяви, поданої в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, а не заяви про визнання грошових вимог.
З аналогічних підстав апеляційну скаргу у даній справі просять залишити без задоволення, а судове рішення без змін Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології» і арбітражний керуючий Чичва Олег Сергійович.

4.          Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.08.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 у справі № 904/4790/21.
У судовому засіданні 21.02.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5.          Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України» (продавець) уклало 02.12.2020 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» (покупець) договір купівлі-продажу (а.с. 21-24).
Згідно з пунктом 1.1 договору продавець передає належне йому на праві приватної власності майно, а покупець приймає і сплачує обумовлену грошову суму за 1/9 частку комплексу виробничих будівель та споруд, загальною площею 2871,4 м2, які розташовані по пр. Богдана Хмельницького, 148-д, у        м. Дніпро та складається з наступних приміщень: спиртосховище (велике) з прибудовою літ. А-1, А[1]-1,а,а[1]-а[3] – 796.6 м2; виробничий агромодуль        літ. Б-1,б – 891,7 м2; насос пожежної води літ. В-1, в – 104,2 м2; спиртосховище (мале) літ Г-1 – 180,7 м2; спиртосховище з помпою літ. д-1 – 70,2 м2; ангар, рампа літ.Е-1,е,е[1] – 669,2 м2; побутові кімнати літ. З-1 – 14,8 м2; склад ПММ літ. Ж-1 – 65,7 м2; прохідна вартова літ. И1, и – 15,3 м2; КТП літ. К-1, к –       29,4 м2; вбиральня літ. Л-1 – 1,6 м2; навіс (тимчасовий) літ. М – 6,5 м2; навіс (тимчасовий) літ. Н – 7,5 м2; вагончик (тимчасовий) літ. О – 18,0 м2; огорожа       № 1-3; ворота № 4-6,10; залізниця № 7; пожежні резервуари № 8; мощення літ 1.
Комплекс виробничих будівель та споруд розташовано на земельній ділянці площею 1,1649 га, з кадастровим номером 1210100000:02:134:0033.
Відповідно до пункту 1.2. договору документом, що підтверджує право власності продавця на нерухоме майно є акт приймання-передачі, що вноситься до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України», посвідчений 01.12.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О. за реєстровим        № 7994,7995.
Продаж нежилих приміщень здійснено за 39114000,00 грн, в т.ч. ПДВ в розмірі 6519000,00 грн. Сторони домовилися, що моментом повного розрахунку на нерухоме майно є момент зарахування всієї суми належної з покупця по цьому договору на поточний рахунок продавця в строк до 31.11.2021 (пункт 2.1 договору).
Пунктом 3.2. договору встановлено, що право власності у покупця на придбане нерухоме майно виникає з моменту підписання цього договору та державної реєстрації цього права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Право власності на нерухоме майно зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.12.2020 під номером 235089539, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 781114812101 (а.с. 29-30).
Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України» (продавець) уклало 08.12.2020 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» (покупець) договір купівлі-продажу (а.с. 13-16).
Згідно з пунктом 1.1 договору продавець передає належне йому на праві приватної власності майно, а покупець приймає і сплачує обумовлену грошову суму за 1/9 частку комплексу виробничих будівель та споруд, загальною площею 2871,4 м2, які розташовані по пр. Богдана Хмельницького, 148-д, у        м. Дніпро та складається з наступних приміщень: спиртосховище (велике) з прибудовою літ. А-1, А[1]-1,а,а[1]-а[3] – 796.6 м2; виробничий агромодуль       літ. Б-1,б – 891,7 м2; насос пожежної води літ. В-1, в – 104,2 м2; спиртосховище (мале) літ Г-1 – 180,7 м2; спиртосховище з помпою літ. д-1 – 70,2 м2; ангар, рампа літ.Е-1,е,е[1] – 669,2 м2; побутові кімнати літ. З-1 – 14,8 м2; склад ПММліт. Ж-1 – 65,7 м2; прохідна вартова літ. И1, и – 15,3 м2; КТП літ. К-1, к – 29,4 м2; убиральня літ. Л-1 – 1,6 м2; навіс (тимчасовий) літ. М – 6,5 м2; навіс (тимчасовий) літ. Н – 7,5 м2; вагончик (тимчасовий) лі. О – 18,0 м2; огорожа       № 1-3; ворота № 4-6,10; залізниця № 7; пожежні резервуари № 8; мощення літ 1.
Комплекс виробничих будівель та споруд розташовано на земельній ділянці площею 1,1649 га, з кадастровим номером 1210100000:02:134:0033.
У відповідності до пункту 1.2. договору документом, що підтверджує право власності продавця на відчужуване нерухоме майно є акт примйання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України», посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О. 01.12.2020, з реєстраційним номером 7994,7995.
Продаж нежилих приміщень здійснено за 39114000,00 грн, в т.ч. ПДВ в розмірі 6519000,00 грн. Сторони домовилися, що моментом повного розрахунку на нерухоме майно є момент зарахування всієї суми, належної з покупця по цьому договору, на поточний рахунок продавця в строк до 31.11.2021 (пункт 2.1 договору).
Пунктом 3.2. договору передбачено, що право власності у покупця на придбане нерухоме майно виникає з моменту підписання цього договору та державної реєстрації цього права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 
Право власності на нерухоме майно зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.12.2020 під номером 236018045, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 781114812101 (а.с. 17-18).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України» (продавець) уклало 15.12.2020 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» (покупець) договір купівлі-продажу (а.с. 7-10).
Згідно з пунктом 1.1 договору продавець передає належне йому на праві приватної власності майно, а покупець приймає і сплачує обумовлену грошову суму за 1/9 частку комплексу виробничих будівель та споруд, загальною площею 2871,4 м2, які розташовані по пр. Богдана Хмельницького, 148-д, у        м. Дніпро та складається з наступних приміщень: спиртосховище (велике) з прибудовою літ. А-1, А[1]-1,а,а[1]-а[3] – 796.6 м2; виробничий агромодуль  літ. Б-1,б – 891,7 м2; насос пожежної води літ. В-1, в – 104,2 м2; спиртосховище (мале) літ Г-1 – 180,7 м2; спиртосховище з помпою літ. д-1 – 70,2 м2; ангар, рампа літ.Е-1,е,е[1] – 669,2 м2; побутові кімнати літ. З-1 – 14,8 м2; склад ПММ літ. Ж-1 – 65,7 м2; прохідна вартова літ. И1, и – 15,3 м2; КТП літ. К-1, к –        29,4 м2; убиральня літ. Л-1 – 1,6 м2; навіс (тимчасовий) літ. М-6,5 м2; навіс (тимчасовий) літ. Н-7,5 м2; вагончик (тимчасовий) лі. О – 18,0 м2; огорожа № 1-3; ворота № 4-6,10; залізниця № 7; пожежні резервуари № 8; мощення літ 1.
Комплекс виробничих будівель та споруд розташовано на земельній ділянці площею 1,1649 га, з кадастровим номером 1210100000:02:134:0033.
У відповідності до пункту 1.2 договору документом, що підтверджує право власності продавця на відчужуване вищезазначене нерухоме майно є акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України», посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О. 01.12.2020, з реєстраційним номером 7994,7995.
Продаж нежилих приміщень здійснено за 39114000,00 грн, в т.ч. ПДВ в розмірі 6519000,00 грн. Сторони домовились, що моментом повного розрахунку на нерухоме майно є момент зарахування всієї суми, належної з покупця по цьому договору, на поточний рахунок продавця в строк до 31.11.2021 (пункт 2.1 договору).
Пунктом 3.2. договору передбачено, що право власності у покупця на придбане нерухоме майно виникає з моменту підписання цього договору та державної реєстрації цього права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Право власності на нерухоме майно зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.12.2020 під номером 237152407, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 781114812101 (а.с. 11-12).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України» (продавець) уклало 21.12.2020 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» (покупець) договір купівлі-продажу (а.с. 19-22).
Згідно з пунктом 1.1 договору продавець передає належне йому на праві приватної власності майно, а покупець приймає і сплачує обумовлену грошову суму за 1/9 частку комплексу виробничих будівель та споруд, загальною площею 2871,4 м2, які розташовані по пр. Богдана Хмельницького, 148-д, у        м. Дніпро та складається з наступних приміщень: спиртосховище (велике) з прибудовою літ. А-1, А[1]-1,а,а[1]-а[3] – 796.6 м2; виробничий агромодуль     літ. Б-1,б – 891,7 м2; насос пожежної води літ. В-1, в – 104,2 м2; спиртосховище (мале) літ Г-1 – 180,7 м2; спиртосховище з помпою літ. д-1 – 70,2 м2; ангар, рампа літ.Е-1,е,е[1] – 669,2 м2; побутові кімнати літ. З-1 – 14,8 м2; склад ПММліт. Ж-1 – 65,7 м2; прохідна вартова літ. И1, и – 15,3 м2 КТП літ. К-1, к – 29,4 м2; убиральня літ. Л-1 – 1,6 м2; навіс (тимчасовий) літ. М – 6,5 м2; навіс (тимчасовий) літ. Н-7,5 м2; вагончик (тимчасовий) лі. О-18,0 м2; огорожа № 1-3; ворота № 4-6, 10; залізниця № 7; пожежні резервуари № 8; мощення літ 1.
Комплекс виробничих будівель та споруд розташовано на земельній ділянці площею 1,1649 га, з кадастровим номером 1210100000:02:134:0033.
У відповідності до пункту 1.2 договору документом, що підтверджує право власності продавця на відчужуване вищезазначене нерухоме майно є акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України», посвідчений 01.12.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О., з реєстровим № 7994,7995.
Продаж нежилих приміщень здійснено за 39114000,00 грн, в т.ч. ПДВ в розмірі 6519000,00 грн. Сторони домовилися, що моментом повного розрахунку на нерухоме майно є момент зарахування всієї суми, належної з покупця по цьому договору, на поточний рахунок продавця в строк до 31.11.2021 (пункт 2.1 договору).
Пунктом 3.2 договору передбачено, що право власності у покупця на придбане нерухоме майно виникає з моменту підписання цього договору та державної реєстрації цього права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 
Право власності на нерухоме майно зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.12.2020 під номером 238049980, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 781114812101 (а.с. 11-12).
Враховуючи вищенаведене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України» за чотирма договорами купівлі-продажу продало Товариству з обмеженою відповідальністю «Приватофис» 4/9 комплексу виробничих будівель та споруд загальною вартістю 156456000,00 грн, який розташований по пр. Богдана Хмельницького, 148-д, у м. Дніпро.
Доказів оплати вартості отриманого Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України» майна, що виступає предметом вищевказаних договорів, матеріали справи не містять.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Імме» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис».
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Імме» про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» прийнято до розгляду.
Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис», оформленого протоколом № 17052021 від 17.05.2021, вирішено змінити найменування товариства без зміни його організаційно-правової форми з «Приватофис» на «Монтана-Ейстейт» та внести зміни до статуту.
Пунктом 1.2 статуту передбачено, що повне найменування товариства українською мовою – Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтана-Ейстейт».
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт».
На офіційному веб-порталі судової влади України 20.05.2021 оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» за номером 66457.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України» 17.06.2021 звернулося до місцевого господарського суду з грошовими вимогами до боржника в розмірі 156456 000,00 грн основного боргу та 4540,00 грн судового збору.
Від розпорядника майна арбітражного керуючого Чичви О.С. 25.06.2021 до місцевого господарського суду надійшло повідомлення № 02-/021 від 22.06.2021 (вх. №31630/21) про результати розгляду кредиторських вимог, відповідно до якого заявлені кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України» визнано в повному обсязі та включено до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 4540,00 грн (1 черга), та 156456000,00 грн (4 черга).
Від боржника 30.06.2021 до місцевого господарського суду надійшло повідомлення від 25.06.2021 (вх.№ 32304/21) про результати розгляду кредиторських вимог, відповідно до якого грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України» визнано в повному обсязі (а.с. 47).

6.          Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі є дослідження обґрунтованості заяви про визнання грошових вимог у справі про банкрутство.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що договори, на підставі яких заявлено грошові вимоги до боржника, мають ознаки фраудаторності, оскільки укладені на шкоду інтересам кредиторів у справі про банкрутство, тому місцевий господарський суд повинен був відмовити у задоволенні заяви про визнання грошових вимог, яка ґрунтується на недійсних правочинах.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників провадження у справі, здійснивши перевірку правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Встановленими господарським судом обставинами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт», на підставі чотирьох укладених з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України» договорів купівлі-продажу від 02.12.2020, 08.12.2020, 15.12.2020 і 21.12.2020 набуло у власність 4/9 комплексу виробничих будівель та споруд загальною вартістю 156456000,00 грн, який розташований по пр. Богдана Хмельницького, 148-д, у м. Дніпро.
Доказів оплати вартості отриманого Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України» майна, що виступає предметом вищевказаних договорів, матеріали справи не містять.
Вищезазначене стало підставою звернення з грошовими вимогами у даній справі.
Згідно зі статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання – зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Кредитор – юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника. Конкурсні кредитори – кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
При вирішенні питання обґрунтованості заявлених кредитором вимог у справі про банкрутство слід мати на увазі, що згідно зі статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства, серед іншого, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
У попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника, незалежно від факту їх визначення чи відхилення боржником.
Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.
У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі            № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).
При цьому заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.
Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом.
Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології» звернулося до місцевого господарського суду з заявою про визнання його кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» на суму 156456000,00 грн.
Заява обґрунтована невиконанням боржником укладених з заявником договорів купівлі-продажу в частині сплати за отримане у власність нерухоме майно.
В матеріалах справи наявні чотири договори купівлі-продажу нерухомого майна, які підтверджують проведення господарської операції і виписки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які підтверджують набуття боржником у власність нерухоме майно, що є предметом вищевказаних угод.
Апеляційний господарський суд відхиляє посилання скаржника на наявність ознак фраудаторності правочинів, як на підставу для відмови у задоволення заяви про визнання грошових вимог у справі про банкрутство, оскільки матеріали справи не містять доказів визнання цих правочинів недійсними.
При цьому, апеляційний господарський суд зазначає, що у разі, якщо скаржник вважає, що його права і законні інтереси порушені внаслідок укладення договорів, заборгованість за якими включена до складу кредиторських вимог, він має право звернутися до суду із позовом про визнання недійсним цих правочинів з метою відновлення своїх прав та інтересів.
Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 Цивільного кодексу України, статтею 20 Господарського кодексу України, статтею 42 Кодексу України з процедур банкрутства.
Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину.
Наведене означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
При цьому колегія суддів зазначає, що навіть за наявності ознак фраудаторності, правочин не є нікчемним, тобто підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.
Оскільки на момент розгляду заяви конкурсного кредитора місцевим господарським судом не встановлено, а в матеріалах справи відсутні докази визнання недійсними вищевказаних правочинів, утому числі, в частині передбачених договором процентів за неналежне виконання грошового зобов`язання, на підставі яких виникли грошові вимоги заявника у даній справі, діє встановлена у статті 204 Цивільного кодексу України презумпція правомірності правочину.
Таким чином, оскільки первинними документами підтверджується наявність у боржника грошового зобов`язання перед заявником, правочини, на підставі яких виникли грошові зобов`язання боржника, на момент розгляду заяви про визнання грошових вимог не визнані недійсними, місцевий господарський суд правомірно задовольнив заяву про визнання грошових вимог у даній справі.

7.          Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду зміні або скасуванню.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 у справі 904/4790/21 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 у справі № 904/4790/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.04.2022.

Головуючий суддя                                                            Ю.Б. Парусніков

Суддя                                                                                Т.А. Верхогляд

          Суддя                                                                                І.М. Кощеєв