ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/15929/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 р. (суддя Сидоренко Д.В.) в справі № 160/15929/21 за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення,  зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення Межиріцької сільської ради від 08.07.2021 року №997-11/VІІІ «Про відмову у надані дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_1 »;  зобов`язання Межиріцьку сільську раду (код ЄДРПОУ 04338948) у місячний строк прийняти рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер 1223582300:01:001:1237, яка розташована за межами населеного пункту на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 р. позов задоволено частково, визнано протиправним та скасоване  рішення Межиріцької сільської ради від 08.07.2021 р. за №997-11/VIIІ «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_1 »; зобов`язано повторно розглянути клопотання ОСОБА_1  від 24.02.2020 року (вх.№202) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо приватизації земельної ділянки комунальної власності з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер 1223582300:01:001:1237, яка розташована за межами населеного пункту, на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (Межиріцька сільська об`єднана територіальна громада), з урахуванням висновків суду; в задоволенні решти позовних вимог  відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення в частині зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, прийняти в цій частині нове рішення про зобов`язання відповідача у місячний строк прийняти рішення про надання дозволу на розробок проекту землеустрою, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи,  неправильного застосування норм матеріального права.
Вважає, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права не призведе до реального поновлення її права, висновок суду першої інстанції, що повноваження відповідача в межах спірних правовідносин є дискреційними, є неправильним, адже судом першої інстанції не враховано, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 р. в справі № 160/17154/20 відповідач вже зобов`язувався  повторно розгляду клопотання позивача. Судом першої інстанції не враховано висновки Верховного Суду зі спірного питання, викладені в постановах в справах №№ 509/1350/17, 819/654/17, 825/2228/18.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги. 
Справа розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 3 частини першої статті 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги  на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку спрощеного провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 24.02.2020 року позивач звернулась із клопотанням (вх. №202) до відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо приватизації земельної ділянки комунальної власності з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер 1223582300:01:001:1237, яка розташована за межами населеного пункту, на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (Межиріцька сільська об`єднана територіальна громада). До клопотання  надані копія паспорту, копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №67610843 від 08.09.2016, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №67744805 від 09.09.2016.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 р. у справі №160/17154/20 зобов`язано Межиріцьку сільську раду Павлоградського району Дніпропетровської області розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо приватизації земельної ділянки комунальної власності з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер 1223582300:01:001:1237, яка розташована за межами населеного пункту, на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (Межиріцька сільська об`єднана територіальна громада) повторно з прийняттям рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо приватизації земельної ділянки: про надання такого дозволу або відмову з урахуванням висновків суду.
На виконання судового рішення в справі № 160/17154/20 Межиріцькою сільською радою  08.07.2021 р. прийнято рішення  №997-11/VIIІ «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_1 » у зв`язку з невідповідністю схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ.
            На запит на отримання публічної інформації від 12.03.2021 р. за вих.№34, адресований сільському голові Межиріцької об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, щодо надання наступної інформації відповідно до норм  Закону України «Про доступ до публічної інформації»: копію схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ, у зв`язку з невідповідністю якої було підготовлено проект рішення Межиріцької сільської ради про  відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою за клопотанням позивача,  листом виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 19.03.2021 р. за №138 зазначено, що дану інформацію позивач  має право отримати у відділі містобудування і архітектури, економічного розвитку, адміністративних послуг, цивільного захисту та мобілізаційної роботи Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.
02.07.2021 р. за вих.№118 було направлено запит на отримання публічної інформації до сільського голови Межиріцької ОТГ Павлоградського району Дніпропетровської області щодо надання наступної інформації: завірену копію схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ, у зв`язку з невідповідністю якої було прийнято рішення Межиріцької сільської ради №374-6/VIIІ від 30.03.2021 р. 
07.07.2021 р. за №357 виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області надано відповідь на запит за вх.№118 від 02.07.2021 р. та схеми планування території Булахівської сільської ради в масштабі М1:100000, та рекомендовано для отримання більш розширеної інформації звернутись до відділу містобудування і архітектури, економічного розвитку, адміністративних послуг, цивільного захисту та мобілізаційної роботи Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.
          Врахувавши, що схема землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ, на яку посилається відповідач в оскаржуваному рішенні, відсутня,  а відповідачем не надано до суду належних доказів, що у достатній мірі свідчили б про невідповідність схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ, суд першої інстанції вважав, що спірне рішення не відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України. адже не містить належного мотивування підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, тому дійшов висновку, що таке рішення належить визнати протиправним та скасувати.
Разом з тим, суд першої інстанції вважав позовні вимоги про зобов`язання відповідача у місячний строк прийняти рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність формою втручання в дискреційні повноваження відповідача, такою, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому  відмовив у  задоволенні цих вимог.
При цьому належним способом захисту порушених прав позивача суд першої інстанції вважав зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо приватизації земельної ділянки з урахуванням висновків суду.
Судове рішення оскаржене позивачем в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача у місячний строк прийняти рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер 1223582300:01:001:1237, яка розташована за межами населеного пункту на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд  визнає  висновок суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову  обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1  24.02.2020 р. звернулась до Межиріцької  сільської ради із клопотанням про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер 1223582300:01:001:1237, яка розташована за межами населеного пункту на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.
До клопотання  надані копія паспорту, копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №67610843 від 08.09.2016, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №67744805 від 09.09.2016.
Відповідачем не прийнято рішення за клопотанням позивача.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 р. у справі №160/17154/20 зобов`язано Межиріцьку сільську раду Павлоградського району Дніпропетровської області розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо приватизації земельної ділянки комунальної власності з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер 1223582300:01:001:1237, яка розташована за межами населеного пункту, на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (Межиріцька сільська об`єднана територіальна громада) повторно з прийняттям рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо приватизації земельної ділянки: про надання такого дозволу або відмову з урахуванням висновків суду.
На виконання судового рішення в справі № 160/17154/20 Межиріцькою сільською радою  08.07.2021 р. прийнято рішення  №997-11/VIIІ «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_1 » у зв`язку з невідповідністю схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ.
На запити представника позивача виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради надано схеми планування території Булахівської сільської ради в масштабі М1:100000, рекомендовано для отримання більш розширеної інформації звернутись до відділу містобудування і архітектури, економічного розвитку, адміністративних послуг, цивільного захисту та мобілізаційної роботи Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
За приписами частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема,  безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;  приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.
Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам встановлені статтею 121 Земельного кодексу України, згідно з пунктом «б» частин 1 якої громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:  для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Оскільки ОСОБА_1   є громадянином України, вона має право на набуття права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.
Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено статтею 118 Земельного кодексу України, відповідно до частини шостої якої  громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
За приписами частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Тобто, законодавець обмежив підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою лише невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Частиною першою  статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) встановлено, що  сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені  Конституцією України, цим та іншими законами.
Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями  118,  122,  123 Земельного кодексу України, статтями  26,  33,  59 Закону № 280/97-ВР.
Пунктом 34 частини першої  статті 26 Закону № 280/97-ВР  передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до  закону  питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до  статті 59 Закону № 280/97-ВР  рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.
Відповідачем як компетентним органом розглянута заява  позивача із прийняттям рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, проте рішення органу місцевого самоврядування не містить чітко визначених підстав для відмови у наданні такого дозволу.   
Зазначене  свідчить про порушення відповідачем приписів Земельного кодексу України та Закону № 280/97-ВР у питанні надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 
Відповідно до частини четвертої  статті 245 КАС України  суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що  порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення за його заявою має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву  та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки хоча відповідачем у спосіб, передбачений законом, питання, ініційоване позивачем, розглянуто, рішення по суті заяви прийнято, проте рішення не містить чітко зазначеної  підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Відповідно до вимог  статті 118 Земельного кодексу України  в контексті спірних правовідносин відповідач  має прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або прийняти мотивоване рішення про відмову із чітким визначенням однієї з підстав, передбачених  статтею 118 Земельного кодексу України. 
Як зазначено вище, підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є невідповідність схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ.
Проте відповідачем в оскарженому  рішенні не зазначено, в чому саме полягає така невідповідність, тобто, при прийнятті рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відповідачем не зазначено конкретною підстави, визначеної частиною сьомою  статті 118 Земельного кодексу України, для надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Відсутність обґрунтованого рішення із зазначенням підстав, встановлених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою  не дозволяє надати належну правову оцінку  рішенню у контексті його обґрунтованості, й відповідно, прийняти рішення про зобов`язання надати такий дозвіл.
Надаючи правову оцінку доводам апелянта про те, що обраний спосіб захисту порушеного права позивача є неефективним, суд вказує на таке.
Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами,  кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
Відтак, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, прийняти за заявою  відповідне рішення або ні. Безперечно,    правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин. 
          Через те, що відповідачем  не дотримано вимог частини сьомої  статті  118 Земельного кодексу України  під час розгляду клопотання позивача  про надання дозволу на розробку проекту землеустрою,  суд вважає передчасним вирішення питання щодо зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, а тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою задоволенню не підлягають.
          Відтак, є правильним обраний судом першої інстанції  спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення відповідно до вимог діючого законодавства.
Доводи апелянта стосовно неврахування судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду в  справах №№ 509/1350/17, 819/654/17, 825/2228/18 суд визнає необґрунтованими та зазначає про відмінність фактичних обставин в справі, що зараз переглядається, та в зазначених справах. 
Так, зокрема,  в  справі № 825/2228/19 відповідачем чітко визначені підстави, за якими відмовлено особі в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, тоді як в цій справі відповідачем такі підстави не зазначені, що не дозволяє суду надати правову оцінку наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу.
Також судом враховується, що в постанові Верховного Суду від 02.07.2020 р. в справі № 825/2228/18 судом касаційної інстанції зроблено  наступний висновок: «Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом.».
В цьому випадку відповідачем у рішенні, що оскаржується, зазначено формальну підставу для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою (невідповідність схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ), проте не зазначено, в чому саме полягає невідповідність, а судом не встановлено відсутність підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, адже такі конкретні  підстави не зазначені відповідачем у рішенні, тобто судом не може бути надана правова оцінка правомірності зазначеної відповідачем підстави для відмови у наданні дозволу, тому  суд не може зобов`язати відповідача надати такий дозвіл. 
Оскільки суд погодив висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, суд вказує на відсутність підстав для розподілу понесених позивачем судових витрат.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті  12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України розглядається за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України  не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.  
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,   315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 р. в справі № 160/15929/21 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 р. в справі № 160/15929/21 за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення,  зобов`язання вчинити певні дії  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 21.02.2022 р. та відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України касаційному оскарженню  не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
          Повне судове рішення складено 21.02.2022 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко