Дата документу  Справа № 333/5827/21 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 333/5827/21                                Головуючий в 1 інст. Варнавська Л.О.
Провадження №33/807/122/22                                        Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року                                                 місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Скуратова Д.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від22 грудня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 23 травня 2021 року о 23 год. 05 хв. по вул.Європейська, 24 в м.Запоріжжя керував автомобілем DAEWO LANOS держномер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, ОСОБА_1 23 травня 2021 року о 23 год. 00 хв. по вул.Європейська, 24 в м.Запоріжжя керуючи автомобілем DAEWO LANOS держномер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Чумаченко в бік вулиці Космічна, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки і здійснив наїзд на транспортні засоби AUDI A6 державний номерний знак НОМЕР_2 , який в свою чергу від удару зіткнувся зі стоячим автомобілем DAEWOO SENS, державний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження та матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.2.3 б, 12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Крім того,  ОСОБА_1 23 травня 2021року о 23 год. 00 хв. по вул.Європейська, 24 в м.Запоріжжя, керуючи автомобілем DAEWO LANOS держномер НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на транспортні засоби AUDI A6 державний номерний знак НОМЕР_2 та DAEWOO SENS державний номерний знак НОМЕР_3 , що стояли, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.2.10 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та прийняти нову, якою справу про адміністративне правопорушення щодо нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу такого правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про порушення ним швидкісного руху чи не обрання ним безпечної швидкості.
Посилання суду на те, що подія відбулась 23 травня 2021 року не підтверджується матеріалами справи.
Разом з тим, зазначає, що у своїх письмових поясненнях суду та у судовому засіданні 23 листопада 2021 року він визнав свою вину, відшкодував власникам пошкоджених автомобілів матеріальний збиток.
Стосовно притягнення його до відповідальності за ст.122-4 КУпАП вказує, що після ДТП він не зупинявся, щоб потім залишити місце ДТП, оскільки він не розумів того, що став учасником ДТП, і лише проїхавши кілька десятків метрів, він зупинився, почувши стукіт у своєму транспортному засобі.
Жоден інший автомобіль йому не перекривав дорогу, ніхто за ним не гнався, ніхто його не витягував з автомобіля. Жодних доказів на підтвердження вказаних обставин не було надано, оскільки їх не існує.
Вказане також не підтверджується показаннями свідка ОСОБА_2 .
Вважає, що протокол та додані до нього документи є неналежними доказами вчинення ним адміністративного правопорушення.
Посилається на те, що в нього був відсутній умисел на залишення місця ДТП і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.
Посилання суду на те, що подія відбулась 23 травня 2021 року, не підтверджується матеріалами справи.
В частині притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП зазначає, що викладені у протоколі обставини того, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду для визначення стану сп`яніння, не підтверджено належними доказами.
Вважає, що відомості, викладені у протоколі, слід оцінити критично, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а обставини, вказані в протоколі, є суперечливими, ґрунтуються на припущеннях та не відповідають дійсності.
При цьому, апелянт посилається на допущені порушення при складанні працівниками поліції матеріалів справи, зокрема Направлення на огляд та Акт огляду.
Вважає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним та безумовним доказом винуватості особи.
Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть підтверджувати факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Довідка УПП в Запорізькій області взагалі нічого не підтверджує, а лише містить інформацію щодо події ДТП та оформлення його результатів.
Сам протокол лише фіксує анкетні дані осіб, учасників ДТП, сам по собі цей документ не свідчить про порушення особою ПДР. Сам по собі факт складання протоколу не є доказом винуватості.
Також посилається на відсутність повного відеозапису події.
Крім того, зазначає, що наявний відеоматеріал нічого не підтверджує, на ньому лише відображена інформація про ОСОБА_1 , якихось невідомих громадян, спілкування працівників поліції один з одним, вручення ОСОБА_1 протоколів.
Вказаний відеоматеріал не підтверджує ту обставину, що працівники поліції не здійснювали огляду водія на стан сп`яніння, не вручали водію направлення на огляд і при вирішенні питання щодо направлення водія до медичного закладу та при огляді на стан сп`яніння були відсутні свідки, чи будь-хто, які б підтвердили ці обставини.
Зазначає, що поза увагою суду залишились ті обставини, що відразу після ДТП з метою оформлення його результатів, він зупинився та перед виходом з автомобіля йому в обличчя бризнули невідомою речовиною. У зв`язку з чим, він перестав бачити, кашляв, було запаморочення, він втратив контроль. В подальшому з`ясовано, що з його автомобіля невідомими особами була скоєна крадіжка.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Скуратова Д.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченихст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №282932, в якому зафіксоване вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП 13 серпня 2021 року о 23 год. 05 хв. в м. Запоріжжя по вул. Європейська, 24. Із вказаним протоколом ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис;
- у направленні на огляд водія на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння в якому зафіксовано, що огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою від проходження огляду; 
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою;
- на відеозапису з бодікамери поліцейського.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:
- у протоколі серії ААБ №282931 від 13 серпня 2021 року;
- на схемі місця ДТП;
- поясненнями ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №127030 від 13 серпня 2021 року;
- поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними і допустимими.
В суді першої інстанції ОСОБА_1 визнав свою вину за ст.124 КУпАП та пояснив, що він відшкодував шкоду власникам пошкоджених автомобілів, а за статтями 122-4 та 130 КУпАП вину не визнав, пояснив, що він в цей день керував автомобілем, вчинив ДТП, але він не був п`яний за кермом, не залишав місця ДТП. Про те, що він вчинив ДТП, одразу не зрозумів. Було темно, відчув який то удар, але не зрозумів, що на когось наїхав. Поїхав по вул. Європейській вниз, відчув гуркіт, він зупинився, під`їхала якась машина, перекрила дорогу, підбігли люди, відкрили двері, набризкали йому в обличчя невідомої речовини. На його автомобілі були пошкодження правого крила, правої фари, відірвався бампер, але він не зрозумів, що вчинив ДТП. Проходити огляд на стан сп`яніння поліцейські йому не пропонували, він не відмовлявся проходити огляд. Він просив працівників поліції відвезти його в медичний заклад, але йому відмовили. В нього дійсно сльозили очі, були червоні, оскільки йому набризкали невідомою речовиною.
При апеляційному розгляді захисник ОСОБА_1 - адвокат Скуратов Д.В. підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що факт ДТП та притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.124 КУпАП не оскаржується, оскільки останній визнає вину. Стосовно притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.122-4 КУпАП, суд першої інстанції послався на дані щодо характеру пошкоджень автомобілів, однак, такі докази не були дослідженні, а тому висновки суду ґрунтуються на припущеннях. ОСОБА_1 зупинився через декілька метрів від місця ДТП, а тому факт залишення місця ДТП відсутній. Щодо притягнення ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП зазначив, що після того, як він зупинив транспортний засіб та вийшов, йому невідомі особи та невідомою речовиною бризнули в очі та було викрадено з його автомобіля барсетку з речами. Одразу після цього, через 10-15 хвилин на місце прибув патруль поліції. Вважає, що складені працівниками поліції матеріали не містять доказів щодо відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння. Свідок ОСОБА_2 під час судового розгляду пояснив, що запаху алкоголю з порожнини рота у ОСОБА_1 не було, а його стан обумовлений тим, що йому бризнули в обличчя з балончика. Відеозапис не інформативний містить нарізки з файлів та нічого не підтверджує. На пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відповів «навіщо це мені», що працівники поліції розцінила як відмову.
В ході судового розгляду свідок ОСОБА_2 зазначив, що 13 серпня 2021 року в ночі він стояв на вулиці, побачив що швидко виїхав Ланос, заїхав на бордюр, в нього пробилось колесо, цей Ланос врізався в автомобіль Ауди, який стояв, він від удару врізався в інший Ланос , що стояли припарковані на стоянці. На Ланосі під керуванням ОСОБА_1 відірвався бампер від удару. Потім він виїхав на дорогу та поїхав далі по вул. Чумаченко в бік роддому. Потім він повернувся, за ним їхав чорний Ланос , який перегородив дорогу автомобілю ОСОБА_1 . Підбігли якісь люди, набризкали йому в очі з газового балончика, пробили задні колеса. Він витягав водія з автомобіля, щоб той нікуди не поїхав. Свідок підтвердив, що він особисто писав письмові пояснення поліцейським та підтвердив викладену в них інформацію про те, що він був свідком, як транспортний засіб Део Ланос НОМЕР_1 здійснив ДТП з транспортним засобом Ауді чорного кольору та Део Ланос чорного кольору, після чого поїхав з місця ДТП, через деякий час він повернувся, де його почали переслідувати, мимо проїжджаючий Део Ланос темного кольору перекрив дорогу правопорушнику. Після чого з транспортного засобу, який здійснив ДТП, вийшов водій, який мав ознаки сп`яніння, хитався та було чутно запах алкоголю, після чого під`їхали працівники поліції.
При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються вищевказаними доказами.
Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом немає, цей факт підтверджується відеозаписом, згідно з яким інших осіб окрім ОСОБА_1 в його автомобілі не було, про них він не повідомляв та факт керування транспортним засобом не заперечував. 
Наявний в матеріалах справи відеозапис події узгоджується з іншими доказами.
За змістом ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП).
Статтею 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність в т.ч. за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Досліджені докази вказують на те, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, тому направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не оформлювалось поліцейським.
Твердження апелянта про порушення з боку працівників поліції, оскільки свідки під час складання протоколу були відсутні, є безпідставними.
Так, відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, те, що в цьому випадку були відсутні свідки проте, велась відеофіксація, вимогам закону не суперечить.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, як вже було зазначено, належним чином оцінив всі докази наявні в матеріалах справи, які повністю узгоджуються між собою, у тому числі з відеозаписом події. 
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.
Працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.
З матеріалів справи будь-яких порушень з боку працівників поліції не вбачається.
Не погоджується суд апеляційної інстанції також з доводами апеляційної скарги і про те, що долучений до протоколу відеозапис є недопустимим доказом, з огляду на таке.
Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію»(ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
Зі змісту апеляційної скарги, сам ОСОБА_1 не заперечує того факту, що події, що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце.
В свою чергу відеозапис не є єдиним доказом вини ОСОБА_1 . Вина останнього підтверджується і іншими доказами, які узгоджуються між собою та відеозаписом.
Також не є слушними доводи апелянта про те, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть підтверджувати факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки керування транспортним засобом в такому стані ОСОБА_1 не інкримінується, та останній притягується до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є самостійним складом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. 
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що суд першої інстанції в своїй постанові, встановивши обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, невірно зазначив дату вчинення вказаних правопорушень.
Так, згідно з протоколами та іншими матеріалами справи, датою вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, є 13 серпня 2021 року, замість 23 травня 2021 року, як помилково вказано в постанові суду.
Тому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову суду першої інстанції змінити в цій частині із зазначенням вірної дати вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.
Окрім того, що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП, апеляційний суд приходить до таких висновків. 
Як зазначено вище, суд першої інстанції, детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень.
Разом з тим, відповідно до вимог ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
З цього правила є виключення, зазначені у вказаній статті, які не розповсюджуються на адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4 та ст.124 КУпАП. 
Вказані адміністративні правопорушення були вчинені ОСОБА_1 13 серпня 2021 року.
Таким чином, на момент розгляду справи судом першої інстанції закінчилися строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення вказаних правопорушень, у зв`язку з чим провадження в справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково
Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2021року стосовно  ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП змінити.
Зазначити, що подія вказаних адміністративних правопорушень мала місце 13 серпня 2021 року, а не 23 травня 2021 року, як помилково вказано в постанові суду.
Провадження в справі за ст.122-4 та ст.124 КУпАП закрити через закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Вважати, що на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
У решті постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева