ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2246/21  Номер провадження 22-ц/814/182/22	Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді-доповідача: Дорош А. І.
суддів: Одринської Т.В., Пікуля В. П. 
при секретарі: Коротун І.В. 

розглянувши в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 

на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2021 року, ухвалене суддею Шаповал Т.В., повний текст рішення складено – 22 листопада 2021 року 

у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно – експлуатаційний відділ м. Полтави про визнання протиправним та скасування рішення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття з квартирного обліку, поновлення на квартирному обліку, -

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно – експлуатаційний відділ м. Полтави про визнання протиправним та скасування рішення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття з квартирного обліку, поновлення на квартирному обліку.

Позовна заява мотивована тим, що позивач з 26.07.1996 р. по 11.11.2000 р. проходив військову службу в Харківському інституті ВПС, а з 11.11.2000 року проходив військову службу у складі Збройних Сил України. Під час проходження військової служби у складі ЗСУ житловою площею не забезпечувався, перебував на квартирному обліку за місцем проходження служби у військових частинах, мешкав у гуртожитках, був наймачем іншого житлового приміщення. Посилався на те, що з 27 лютого 2004 року перебував на квартирному обліку зі складом сім`ї 3 особи, а також у списках осіб, які мають право першочергове отримання житлових приміщень з 26 січня 2018 року по 24 грудня 2020 року. Позивач має військову вислугу в Збройних Силах 25 років, має статус учасника бойових дій. З 2015 року проживає та зареєстрований разом зі сім`єю в м. Полтаві. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 його було звільнено з військової служби у запас. Зазначав, що рішенням об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 №1 від 04.01.2021 року його було знято з квартирного обліку як такого, що втратив право, по причині звільнення з військової служби у зв`язку з закінченням строку контракту. Позивачем було подано рапорт про залишення його на квартирному обліку після звільнення у запас як військовослужбовця, що має вислугу 25 років, учасника бойових дій, миротворця, льотчика першого класу. Однак, листом №643/375 від 27.01.2021 р. його було повідомлено, що у зв`язку зі звільненням його з військової частини в запас (у зв`язку із закінченням строку дії контракту) відсутні підстави залишення його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Дане рішенням позивач вважає незаконним та таким, що порушує вимоги Закону. Просив суд визнати протиправним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 №1 від 04.01.2021 року, в частині зняття з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання підполковника ОСОБА_1 ; зобов`язати об`єднану житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 поновити підполковника ОСОБА_1 на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас у Військовій частині НОМЕР_1 – з моменту його постановлення на квартирний облік, а саме з 27 лютого 2004 року.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно–експлуатаційний відділ м. Полтави про визнання протиправним та скасування рішення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття з квартирного обліку, поновлення на квартирному обліку - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 №1 від 04.01.2021 року, в частині зняття з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання підполковника ОСОБА_1 .
Зобов`язано об`єднану житлову комісію Військової частини  НОМЕР_1  поновити підполковника  ОСОБА_1 на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас у Військовій частині  НОМЕР_1  – з моменту його постановлення на квартирний облік, а саме з 27 лютого 2004 року.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2021 року стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. Стягнуто з Квартирно - експлуатаційного відділу м. Полтави на користь держави судовий збір у розмірі 908грн.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у поданій до суду позовній заяві позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру. Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України, тому у зв`язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі по 908 грн. з кожного.

02.11.2021 року відповідач Військова частина НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу на рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2021 року, яка ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2022 року визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

22.12.2021 року відповідач Військова частина НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу на додаткове рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2021 року.

В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач ОСОБА_2 звільнений згідно Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, його представником є заступник начальника відділу правопросвітництва та надання безоплатної правової допомоги Полтавського місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_3 , яка діяла на підставі довіреності №7 від 16.03.2021 р., тому, оскільки сторона позивача не понесла жодних судових витрат, додаткове рішення суду першої інстанції про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави судового збору у розмірі 908 грн. є таким, що прийнято з порушенням вимог діючого законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи, 05 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 та Квартирно – експлуатаційний відділ м. Полтави, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 №1 від 04.01.2021 року, в частині зняття з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання підполковника ОСОБА_1 ; зобов`язати об`єднану житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 поновити підполковника ОСОБА_1 на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас у Військовій частині НОМЕР_1 – з моменту його постановлення на квартирний облік, а саме з 27 лютого 2004 року.

Тобто, позивачем пред`явлено дві позовні вимоги немайнового характеру.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при подачі до суду позову ОСОБА_1 повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1816 грн. ( 2 270 грн. х 0,4 х 2).

Разом з цим, ОСОБА_1 згідно п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а саме від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1-2, 6 ст. 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З врахування викладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що, оскільки у справі два відповідача - Військова частина НОМЕР_1 та Квартирно – експлуатаційний відділ м. Полтави, позов ОСОБА_1 задоволений повністю і при цьому позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь держави у рівних частинах пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме по 908 грн. з кожного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вище вказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2021 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2022 року.

СУДДІ:         А. І. Дорош                        Т. В. Одринська                         В. П. Пікуль