ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/119/22 Справа № 205/1920/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 січня 2022 року                                                                м. Дніпро

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В с т а н о в и в :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень. 
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 101616 від 05.01.2021 року, 05 січня 2021 року о 00.20 год., у м. Дніпро, на вул. Набережна Заводська, 70, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Renault Clio», д/н  НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
Не погоджуючись з вказаною постановою, 17 грудня 2021 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.
В обґрунтування пропущеного строку, ОСОБА_1 зазначив, що не був присутній під час розгляду справи у суді першої інстанції, копію постанови не отримував. Про наявність відносно нього постанови суду, дізнався 06.12.2021 року коли звернувся до МРЕО Дніпропетровської області. Просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поважність строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є безпідставними виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи, 05 січня 2021 року о 00.20 год., у м. Дніпро, на вул. Набережна Заводська, 70, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Renault Clio», д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і повідомлено останнього про розгляд адміністративної справи в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська. 17 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про направлення справи до іншого суду. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повернуто до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області для направлення за підсудністю до належного суду. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було направлено судову повістку про виклик до судового засідання на 02.04.2021 року, однак останній на виклик не з`явився, про причини неявки не повідомив. 
Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 24.03.2021 року (а.с. 21). 
Вказане підтверджує, що останній знав про існування справи відносно нього.
Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не наведено поважних причин, які б могли слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. 
З огляду на вищевикладене, а також оскільки ОСОБА_1 в клопотанні не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в поновленні строку апеляційного оскарження останньому слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року. 
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, через неповажність причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
       Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського 
       апеляційного суду                                                        О.Ю. Іванченко