ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

«10» січня 2022 року

м. Харків

справа № 2-953/10

провадження № 22ц/818/873/22 

 
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів -         Котелевець А.В., Яцини В. Б.,

за участю секретаря - Черненко В. О.,

учасники справи: 
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», представниця заявника - Горбачова О. А.
заінтересовані особи - ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року в складі судді Аркатової К.В.
в с т а н о в и в:
У грудні 2021 року  Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2010 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 6/4/2007/840-К/141 від 06 березня 2007 року в розмірі 1 018 819,46 грн, а також судових витрат по сплаті державного мита - 1700,00 грн, витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи - 250,00 грн, та інших витрат, пов`язаних із виконанням ухваленого рішення, звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 6/4/2007/980-І/143 від 06 березня 2007 року, а саме нерухоме майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 06 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 271 шляхом його продажу Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві на умовах та в порядку, передбаченому в статті 38 Закону України «Про іпотеку» з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», а також наданням банку усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; зобов`язано Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» надати банку витяг з державного реєстру прав власності для здійснення продажу нерухомого майна: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Зазначив, що у нього відсутня вичерпна інформація про факти видачі та пред`явлення виконавчих документів з виконання зазначеного судового рішення та відсутня можливість з`ясувати ці відомості. Судове рішення дотепер не виконано.

Вказав, що 29 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» та банком укладено договір № GL3N217214 про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 6/4/2007/840-К/141 від 06 березня 2007 року, що укладений між банком та ОСОБА_1 , відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення перейшло до товариства. У зв`язку з цим він як новий кредитор має право вимагати заміни стягувача.

Просив здійснити процесуальне правонаступництво у справі № 2-953/10 відносно позивача (стягувача) Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт»; замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» у виконанні рішення суду у цивільній справі № 2-953/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 6/4/2007/840-К/141 від 06 березня 2007 року в розмірі 1 018 819,46 грн, а також судових витрат по сплаті державного мита - 1700,00 грн, витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи - 250,00 грн, та інших витрат, пов`язаних із виконанням ухваленого рішення, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 6/4/2007/980-І/143 від 06 березня 2007 року, а саме нерухоме майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 06 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 271 шляхом його продажу Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві на умовах та в порядку, передбаченому в статті 38 Закону України «Про іпотеку» з отриманням витягу з державного реєстру прав власності у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», а також наданням банку усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; зобов`язано Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» надати банку витяг з Державного реєстру прав власності для здійснення продажу нерухомого майна: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 06 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 271.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну сторони у виконавчому провадженні - задоволено; замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» у виконавчому провадженні по цивільній справі № 2-953/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду - скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення не надав належної оцінки доказам у справі, не врахував відсутність доказів відкриття та наявності виконавчого провадження. Рішення суду від 20 грудня 2010 року не містить заходів примусового виконання. Воно повинно виконуватися поза межами виконавчого провадження. Також, порушив норми процесуального права. Вона не була належним чином повідомлена про розгляд заяви. Її представником 16 квітня 2021 року подані заперечення, яким не надано оцінки судом. Судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини у справі. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до банку у справі № 640/13154/14 про визнання недійсним кредитного договору та під час розгляду цієї справи фактично встановлено відсутність укладених між сторонами кредитного та іпотечних договорів. Новий кредитор не надав доказів отримання ним від банку документів, що підтверджують право вимоги, а також оплати коштів за відступлення права вимоги. Договір іпотеки укладений на вісім днів раніше, ніж було зареєстровано її право власності на предмет іпотеки. На даний час право власності на спірну квартиру вже зареєстровано за товариством у позасудовому порядку, тому оскаржувана ухвала не може бути виконана. 

16 вересня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав рішення законним, а апеляційну скаргу - необгрунтованою. При цьому акцентував увагу на тому, що факт існування судового рішення та необхідності його виконання є відомим суду та не заперечується сторонами. Товариство надав всі необхідні докази для його залучення до участі у справі як правонаступника, тому суд першої інстанції мав достатньо підстав для заміни сторони. 

04 листопада 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких вона зазначила, що з 23 січня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» є власником іпотечного майна, тому іпотекодержатель припинив іпотеку.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду - залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на підставі договору про відступлення права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» перейшло право вимоги за укладеними з ОСОБА_1 договорами кредиту та іпотеки, тому  наявні встановлені законом підстави для заміни первісного кредитора у зобов`язанні  на його правонаступника.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2010 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 6/4/2007/840-К/141 від 06 березня 2007 року в розмірі 1 018 819,46 грн, а також судових витрат по сплаті державного мита - 1700,00 грн, витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи - 250,00 грн, та інших витрат, пов`язаних із виконанням ухваленого рішення, звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 6/4/2007/980-І/143 від 06 березня 2007 року, а саме нерухоме майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 06 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 271 шляхом його продажу Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві на умовах та в порядку, передбаченому в статті 38 Закону України «Про іпотеку» з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», а також наданням банку усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; зобов`язано Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» надати банку витяг з державного реєстру прав власності для здійснення продажу нерухомого майна: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 06 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 271 (а. с. 7-8).

29 квітня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» укладено договір № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, за яким банком відступлено товариству право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 6/4/2007/840-К/141 від 06 березня 2007 року та договором іпотеки № 6/4/2007/980-І/143 від 06 березня 2007 року, укладеними між банком та ОСОБА_1 , що підтверджується реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/ поручителів/ заставодавців/ іпотекодавців/ дебіторів за такими договорами (а. с. 6).

ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом про визнання кредитного договору № 6/4/2007/840-К/141 від 06 березня 2007 року недійсним. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2019 року у справі № 640/13154/147-ц позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено та визнано недійсним кредитний договір № 6/4/2007/840-К/141 від 06 березня 2007 року, укладений між нею та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра». Однак, постановою Харківського апеляційного суду від 05 травня 2020 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» - задоволено; рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2019 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .  Постановою Верховного Суду від 22 квітня 2021 року постанову Харківського апеляційного суду від 05 травня 2020 року залишено без змін (а. с. 41-49).

23 січня 2021 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 , зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» на підставі дублікату договору іпотеки № 41, виданого 02 квітня 2014 року, договору про відступлення права вимоги № GL3N217214, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 52).

Відповідно до  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За  статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 1 частини другої  статті 11 ЦК України  визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу  до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, за змістом  статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України  у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей  512, 514 ЦК України та статті 55 ЦПК України.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. При цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11 (провадження № 61-4475св20), від 31 травня 2021 року у справі № 2-3889/09 (провадження № 61-18626св20).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог чинного законодавства заявником надано належні та допустимі докази, які підтверджують перехід прав та обов`язків від первісного кредитора до нового кредитора, що є підставою для його заміни як стягувача.

Встановивши, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» набув всіх прав кредитора за зобов`язаннями, які виникли за договором про відступлення прав вимоги, за умовами якого до товариства перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/4/2007/840-К/141 від 06 березня 2007 року, укладеним між нею та Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», та укладеним у забезпечення його виконання договором іпотеки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви товариства про заміну стягувача.

У справі відсутні докази того, що на виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2010 року видавався виконавчий документ. На момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» із заявою про заміну сторони її правонаступником відомості про відкриття виконавчого провадження також відсутні.

Процесуальне правонаступництво в розумінні  статті 55 ЦПК України  допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення. Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Отже, посилання апеляційної скарги ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції не врахував відсутність доказів відкриття та наявності виконавчого провадження, судова колегія відхиляє.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18), Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі № 635/4449/15-ц (провадження № 61-6270св19), ухвалі Верховного Суду від 10 серпня 2021 року у справі № 643/15246/15-ц (провадження № 61-12855ск21).

Доводи апеляційної скарги щодо того, що рішення суду від 20 грудня 2010 року не містить заходів примусового виконання, виконується поза межами виконавчого провадження, є неспроможними, оскільки заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише на стадії виконавчого провадження (під час виконання рішення суду за виконавчим листом), а і до відкриття виконавчого провадження у справі за умов настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема, вибуття стягувача із зобов`язання після постановлення щодо нього судового рішення.

На зазначене звернув увагу Верховний Суд у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 1312/5330/12, провадження № 61-39119 св 18.
Твердження ОСОБА_1 щодо того, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд заяви, спростовуються матеріалами справи, а саме розпискою її представника ОСОБА_2 про повідомлення про розгляд справи, який відбудеться 19 квітня 2021 року о 12-00 годині (а. с. 32).

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона зверталась до суду з позовом до банку про визнання недійсним кредитного договору, та під час розгляду цієї справи фактично встановлено відсутність укладених між сторонами кредитного та іпотечних договорів; що договір іпотеки укладений на вісім днів раніше, ніж було зареєстровано її право власності на предмет іпотеки, є безпідставними, оскільки у задоволенні позову про визнання недійсним кредитного договору їй відмовлено. Кредитний договір та договір іпотеки є чинними. Заочне рішення суду від 20 грудня 2010 року також набрало законної сили та не скасовано. 

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що новий кредитор не надав доказів отримання ним від банку документів, що підтверджують право вимоги, а також оплати коштів за відступлення права вимоги, висновків суду не спростовують та не є підставою для відмови у задоволенні заяви товариства.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що право власності на спірну квартиру вже зареєстровано за товариством у позасудовому порядку, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку не позбавляє нового кредитора права на звернення до суду із заявою про заміну стягувача.

Отже, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про заміну стягувача.

Оскільки ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, підстави для розподілу судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції відсутні. 

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1. ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                  І.В. Бурлака

Судді                                                                 А.В. Котелевець

В. Б. Яцина

Повний текст постанови складено 10 січня 2022 року.