УХВАЛА

25 січня 2022 року 
м. Київ

cправа №  916/2272/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Уркевича  В.  Ю.- головуючого, Чумака Ю. Я., Краснова  Є.  В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Пром»
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Пром»
про стягнення 24 751,57 грн,

ВСТАНОВИВ:
30.12.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід-Пром» (далі - ТОВ «Захід-Пром», скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 у цій справі, повний текст складений 22.12.2021, якою скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.11.2021 про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Касаційна скарга надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 05.01.2022 та передана судді-доповідачу 10.01.2022.
До касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) від 10.01.2022 касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач), Чумак Ю. Я., Краснов  Є.  В.
Господарський суд Одеської області ухвалою від 10.11.2021 відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім» про ухвалення додаткового рішення.
Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 21.12.2021 ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.11.2021 скасував. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім» про ухвалення додаткового рішення задовольнив та стягнув 37000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
ТОВ «Захід-Пром» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.11.2021.
Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ «Захід-Пром», колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Зі змісту зазначеної норми убачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з частиною першою статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову ухвалити додаткове рішення (пункт 19 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України).
За змістом пункту 1 частини 1 першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною сьомою статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Позовна заява у цій справі подана у 2021 році.
Згідно зі статтею 7 Закону України від 15.12.2020 №  1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2  270,00 грн.
Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі                                     24 751,57 грн, що є меншим ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 (2270,00 грн х 100 = 227 000,00 грн), а тому у розумінні положень Господарського процесуального кодексу України ця справа є малозначною, а отже судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.
Оскаржуючи до суду касаційної інстанції додаткове судове рішення Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021, скаржник послався на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Натомість подана касаційна скарга не містить жодних обґрунтувань, що підпадають під дію підпунктів «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Водночас відповідно до правового висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного в постанові від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20, для оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржникові необхідно довести та обґрунтувати наявність передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підстав.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналогічно й частина перша статті 17 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (див. mutatis mutandis рішення у справі «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» (Levages Prestations Services v. France) від 23.10.1996, №  21920/93, § 48)).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені в статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою ЄСПЛ, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Захід-Пром» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до частини шостої статті 293 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направляються особі, яка подавала касаційну скаргу, а копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, то клопотання про зупинення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 до закінчення її перегляду в касаційному порядку слід залишити без розгляду.
Керуючись статтями 12, 164, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №  916/2272/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Пром» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021.
2. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами на 12 (дванадцяти) аркушах направити скаржнику.
3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       В.  Ю.  Уркевич

Судді:                                                                                    Ю. Я. Чумак

                                                                                          Є. В. Краснов