ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8913/21  Номер провадження 33/814/657/21	Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., з участю: секретаря судового засідання Бродської В.О., адвоката Альошкіної О.І., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2021 року,- 
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 (чотириста п?ятдесят чотири) грн. 
Цією постановою,  ОСОБА_1  визнаний винним у тому, що 13.09.2021 року о 03 год. 07 хв. у м. Кременчуці по вул. Київській ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , в якій просить скасувати постанову суддіАвтозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2021 року, а провадження у справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд поверхнево та з односторонньою обвинувальною стороною підійшов до вивчення наявних в матеріалах справи доказів. Зокрема вказує, що працівниками поліції було порушено алгоритм дій при оформленні та складенні матеріалів про адміністративне правопорушення 13.09.2021 року за п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Також, працівниками поліції порушено Інструкцію №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України, а також «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення медичного огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 №1103. 
Вказує, що на місці зупинки транспортного засобу йому не було запропоновано пройти огляд в присутності двох свідків на стан сп`яніння. Пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не можуть бути належним доказом його вини, оскільки вказані свідки були доставлені працівниками поліції лише о 4 годині ранку, та після проведення огляду в ПОНД. Крім того зазначив, що його фактично примусили відмовитися від огляду, шляхом введення в оману стосовно правових наслідків легалізації в передбаченому Законом порядку результатів його медичного огляду.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Як вбачається з матеріалів справи, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №018300 від 13.09.2021 року; поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; рапорті поліцейського; відеозаписі з нагрудної камери поліцейського відповідно до якого ОСОБА_1 після того, як експрес тест показав позитивний результат на наявність наркотичних речовин, відмовився здавати біологічні зразки для проведення лабораторних досліджень та проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, та іншими матеріалами справи у їх сукупності.
Відповідно до п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп?яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.
Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкції), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Доводи ОСОБА_1 , що працівники поліції в порушення порядку не запропонували йому огляд на місця зупинки, є безпідставними, оскільки огляд особи з підозрою на наркотичне сп`яніння проводиться в обов`язковому порядку в закладі охорони здоров`я.
З відеозапису вбачається, що лікарем наркологом було запропоновано особі що притягається до адміністративної відповідальності здати біологічні зразки саме для проведення лабораторних досліджень, однак  ОСОБА_1 відмовився це робити, що і підтвердив у судовому засіданні.
Доводи захисника-адвоката Альошкіної О.І.,  щодо невинуватості   ОСОБА_1  у вчиненні  адміністративного правопорушення  за викладених  у протоколі  про адміністративне правопорушення обставин  з посиланням  на те,  що він  фактично пройшов огляд на  стан сп`яніння  на думку  суду є  безпідставними, оскільки вони суперечать вимогам п.7,8 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, відповідно до яких проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. 
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (який може бути проведений виключно у медичних закладах) є самостійним складом адміністративного правопорушення, відповідальність за що визначена ч.1 ст. 130 КУпАП, та факт того, що водій, який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції, в стані наркотичного сп`яніння не перебував, не має будь-якого правового значення.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння лікаря нарколога ОСОБА_5 №574 від 13.09.2021 року ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння в повному обсязі, в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
Відповідальність за ст.130 КУпАП настає, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, ОСОБА_1 як особа водій, на виконання Правил дорожньогоруху України повинен був на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд, а у разі відмови від проходження такого огляду, ОСОБА_1 , як водій достовірно знаючи чинні Правила дорожнього руху, повною мірою усвідомлював наслідки такої відмови. 
Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
ПостановуАвтозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2021 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського
апеляційного суду     Г.Л. Карпушин