ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 991/7/22
Провадження № 1-кс/991/8/22
У Х В А Л А

05 січня 2021 року	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

04.01.2022 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР).

Обґрунтування скарги
Зі змісту скарги вбачається, що 20.12.2021  ОСОБА_4 направив до НАБУ заяву про вчинення працівниками Служби безпеки України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі – КК України), яку отримано представником НАБУ 22.12.2021 та зареєстровано 24.12.2021 за вхідним номером К?16677. Однак, як стверджує заявник, відомості, викладені у вказаній заяві, не були внесені до ЄРДР протягом 24?х годин з моменту її подання.
У зв`язку з цим, ОСОБА_5 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ та просить слідчого суддю зобов`язати останнього внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою.

Позиція та доводи учасників судового провадження
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив слідчого суддю задовольнити її у повному обсязі.
Заявник ОСОБА_4 та уповноважений представник НАБУ, будучи належно повідомленими про час і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилися. Втім, до початку судового розгляду останній надав до Вищого антикорупційного суду письмові пояснення, в яких прохав у задоволенні скарги відмовити та провести судовий розгляд у відсутність представника НАБУ.
За таких обставин, враховуючи положення ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутність учасників, які не з`явилися.

Мотиви слідчого судді
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною першою статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (пункт 4 частини 5 статті 214 КПК України).
Бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після подання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Отже, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.
Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 за №298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України.
Аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення для того, щоб технічно внести дані відомості до відповідних розділів реєстру. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність його ознак. Такими даними є фактичне зазначення відомостей, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
Крім того, норми чинного кримінального процесуального законодавства встановлюють обов`язок здійснити фіксування наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, достатніх для реалізації завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, а не будь-якої інформації, направленої особою як заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вказане, слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та з`ясовуючи чи наділена уповноважена особа НАБУ обов`язком вчинити певну процесуальну дію – внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 , зобов`язаний надати оцінку не лише доводам скарги на бездіяльність, а й заяви (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2021 ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку направив до НАБУ заяву про вчинення працівниками Служби безпеки України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Вказану заяву отримано представником НАБУ 22.12.2021 та зареєстровано 24.12.2021 за вхідним номером К?16677 (а.с. 7).
Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_4 стало відомо про те, що працівниками Служби безпеки України, а саме першим заступником голови Служби безпеки України – начальником Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Центрального управління Служби безпеки України ОСОБА_6  , начальником першого відділу четвертого управління по боротьбі з контрабандою Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Центрального управління Служби безпеки України ОСОБА_7 та іншими невстановленими службовими особами Служби безпеки України вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, що проявилось у безпідставному та всупереч вимогам Закону України «Про санкції» внесенні прізвища, ім`я, по?батькові, а також інших персональних даних громадянина України ОСОБА_8 до пропозиції Служби безпеки України, на підставі якої у подальшому Рішенням Ради Національної безпеки і оборони України (далі – РНБО) від 15.04.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» до останнього безпідставно застосовано санкції.
ОСОБА_8 зазначає, що до нього безпідставно застосовано санкції внаслідок зловживання працівниками Служби безпеки України своїм службовим становищем, у зв`язку з чим йому завдано шкоду у вигляді:
-блокування особистих коштів, отриманих від правомірної діяльності, що знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_8 ;
-позбавлення ОСОБА_8 засобів для існування, оскільки внаслідок блокування його рахунків останній не має змоги придбавати продукти харчування, купувати ліки та товари першої необхідності, що є безумовним порушенням основоположних прав, передбачених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Загальною декларацією прав людини.
Тому заявник прохає зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості про ймовірне вчинення працівниками Служби безпеки України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь?якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби.

Як вбачається з матеріалів скарги, доводи представника заявника ОСОБА_3 про ймовірне вчинення кримінального правопорушення ґрунтуються на його припущенні про те, що працівники Служби безпеки України, з метою одержання неправомірної вигоди, зловживаючи своїм службовим становищем, використавши службове становища в супереч інтересам служби, безпідставно передали РНБО відомості про ОСОБА_8 , внаслідок чого 15.04.2021 рішенням РНБО до останнього застосовані санкції, чим порушено його основоположні права, свободи та законні інтереси та завдано іншої шкоди.
Разом із тим, фактичних даних, які б вказували на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення згаданими працівниками Служби безпеки України, зазначеного у заяві ОСОБА_8 , не наведено.
Так, згідно із диспозицією ч. 2 ст. 364 КК України кримінально караним є зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь?якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки. 
При, цьому, жодним чином ні ОСОБА_8 у заяві від 20.12.2021, ні його представником ОСОБА_3 в скарзі чи в судовому засіданні не обґрунтовано, в чому полягає неправомірна вигода працівників Служби безпеки України.
Крім того, не обґрунтовано, які саме наслідки спричинено діями працівників Служби безпеки України. Так, згідно із ч. 3 Примітки до ст. 364 КК України вважаються такі наслідки, які у сто разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Для цілей цієї статті у 2021 році зазначений мінімум складає 1 135 грн. 
Таким чином, для настання кримінальної відповідальності за ст. 364 КК України, діяння особи має завдати істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам, а саме у розмірі, який дорівнює або перевищує 113 500 грн (1 135 х 100). Проте, ні заявником, ні його представником не зазначено об`єктивних даних, які б підтверджували факт завдання такої шкоди.
Таким чином, викладені в заяві відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, є лише незгодою ОСОБА_8 із діями працівників Служби безпеки України та припущенням про протиправність таких дій, що, в свою чергу, може бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства. Водночас, такі припущення не містять достатніх даних для того, щоб розпочати досудове розслідування, так як досудове розслідування розпочинається саме за наявності обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, викладені у скарзі доводи представника заявника про бездіяльність уповноважених осіб НАБУ є необґрунтованими, тому скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307 КПК України, 

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, – відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя                                                 ОСОБА_1