ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2350/22 Справа № 201/2647/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Наумова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

                головуючого- судді Демченко Е.Л. 
                суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2021  року по справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

в с т а н о в и л а:

       У березні 2021 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 28 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій підтвердила, що остання разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, а також підтвердила, що остання із вказаними банківськими документами ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку, вказані умови зобов`язалася належним чином виконувати. На підставі укладеного договор відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 25 000 грн.
       Зазначали, що сторони домовилися щодо істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру відсотків за користування кредитним лімітом, суми щомісячного мінімального платежу, строку погашення його внесення, а також порядку, розміру та підстав нарахування неустойки за порушення позичальником строків виконання зобов`язання за договором. 
       Крім того, банк зазначав, що у пункті 6 анкети-заяви відповідач просила вважати наведений в анкеті-заяві зразок її власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими при здійснені операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку. У цьому ж пункті анкети-заяви засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно договору. Відповідач підтвердила в анкеті-заяві, що всі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися нею та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали. 
       Посилаючись на те, що ОСОБА_1 допустила значне порушення взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 27 683,04 грн., яку банк просив стягнути на свою користь.
       Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2021 року позов задоволено. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги, що всупереч вимог Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" анкета-заява не містила суми кредитного ліміту, строку його повернення, відсоткової ставки, що могло б свідчити про укладення саме кредитного договору, в той же час вказані умови є обов`язковими в індивідуальній частині кредитного договору. Умови та Правила надання банківських послуг не підписані позичальником, а тому їх не можна вважати складовою частиною кредитного договору. При цьому, кредитний договір не було підписано і за допомогою електронного цифрового підпису. Вказує, що згідно виписки по картковому рахунку, в якому зафіксовано рух коштів по картці, вбачається, що заборгованість на кінець періоду складала 5 383,04 грн., в той час як позивач просив стягнути на свою користь заборгованість у розмірі 27 683,04 грн. При цьому, розрахунок заборгованості, наданий банком належним доказом заборгованості бути не може, оскільки остання підтверджується виключно первинними банківськими документами.
       АТ «Універсал Банк» надано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відповідно до якого просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що з метою підтвердження згоди відповідача із умовами надання кредиту остання ввела у мобільному додатку ОТР-пароль, який попередньо був надісланий банком на зазначений в анкеті номер мобільного телефону. Реєструючись у мобільному додатку, та натискаючи "продовжити", позичальник погодилася із Умовами та Правилами надання банківських послуг, тобто відповідач була ознайомлена із умовами надання кредиту до активації картки. Крім того, позичальником була підписана анкета-заява, в якій зазначено про ознайомлення позичальника із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, а також зазначено посилання на електронний сайт, на якому відповідні Умови були розміщені, та з якими позичальник може ознайомитися у будь-який час. Вказані боржником заперечення щодо сум коштів та їх правове обґрунтування не відповідають дійсності, проведений боржником розрахунок жодним первинним документом не підтверджений. Вказує, що відповідач усвідомлювала наявність в неї боргу, зважаючи на те, що здійснювала поповнення картки.
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі 27 683,04 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом першої інстанції встановлено, що 28 листопада 2017 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву, відповідно до умов якої остання погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього договору підтвердила, що із вищевказаними банківськими документами ознайомилася та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с.9).
       Просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті у банку.
       Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором.
       Також визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та її накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях.
       Підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису.
       Згідно доводів банку, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, у відповідача виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 27 683,04 грн.
       Задовольняючи позов АТ «Універсал Банк», суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір між АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 , у тому числі анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані банком позичальнику ОСОБА_1  через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису останньої. При цьому, встановлено, що згідно виписки про рух коштів по картці від 05 серпня 2021 року ОСОБА_1 за період з 09 грудня 2017 року по 01 вересня 2020 року вбачається, що кредитний ліміт станом на 05 серпня 2021 року становив 22 300 грн., а з наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 27 683,04 грн.
       Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним. 
       Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
       За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
       Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
       Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
       Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
       За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
       Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
       Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
       Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
       Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
       Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
       Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
       Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       Колегія суддів звертає увагу на те, що АТ «Універсал Банк» не довів факту погодження між сторонами умов сплати відсотків за користування кредитом, їх розміру, відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, або підстав нарахування відсотків у збільшеному розмірі, оскільки долучена до матеріалів справи, підписана відповідачем, анкета-заява від 28 листопада 2017 року, вказаних відомостей не містить. 
       Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за комісією та пенею, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, які розміщені на веб-сайті банку, як невід`ємні частини спірного договору та якими визначені, у тому числі: пільговий період користування кредитною картою, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема неустойка за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.
       Матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг
з Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту розуміла відповідач ОСОБА_1 , ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву від 28 листопада 2017 року.
       Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови
та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі
№ 6-16 цс 15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
       Колегія суддів вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ "Універсал Банк" у період - з часу виникнення спірних правовідносин (28 листопада 2017 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (31 16 березня 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил, а також Тарифів у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
       У відзиву на апеляційну скаргу АТ "Універсал Банк" посилається на те, що, підписуючи анкету-заяву, відповідач ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг разом із Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту кредиту, а отже виявила згоду на укладення кредитного договору, проте вищевказані банківські документи не містять підпису ОСОБА_1 , тому відсутні підстави вважати, що остання була ознайомлена із ними.
       Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131 цс 19.
       Щодо доводів банку про ознайомлення відповідачем із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту в мобільному додатку, які остання погодила шляхом їх підписання електронним цифровим підписом, колегія суддів зазначає наступне.
       Дійсно, як вбачається з матеріалів позову банку, особливістю проекту monobank є здійснення банківського обслуговування дистанційно за допомогою використання клієнтами банку мобільного додатку. Видача картки здійснюється після попередньої ідентифікації клієнта спеціалістами банку, після чого активація картки та її використання здійснюється клієнтом онлайн. 
       Згідно анкети-заяви від 28 листопада 2017 року, усі повідомлення, угоди, листи, підписання договорів здійснюється клієнтом банку онлайн за допомогою електронного цифрового підпису, здійсненого із генерації ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який використовувався для накладення електронного цифрового підпису, який є аналогом електронного цифрового підпису.
       Таким чином, банк стверджує, що відповідач, використовуючи додаток, за допомогою використання аналогу власноручного підпису погоджує всі Умови та Правила надання банком послуг, повідомляється про будь-які зміни до умов надання кредиту, Тарифів банку тощо.
       Відповідно до частин 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
       Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
       Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
       Так, електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
       Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
       Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
       З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
       Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
       В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
       Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.
       Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
       Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
       Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
       При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
       Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
       Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах  Верховного Суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі №524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 тощо.
       Таким чином, колегія суддів зауважує, що дійсно перш ніж надавати кредитні кошти позичальнику, зважаючи на те, що проект monobank є онлайн банком, з метою дотримання вимог чинного законодавства, банком було особисто здійснено попередню ідентифікацію відповідача, отримано документи, що підтверджують його особу, та внесено їх до бази банку, після чого на основі власноручного підпису позичальника було згенеровано особистий ключ, який використовуватиметься для накладення електронного цифрового підпису, який відповідає власноручному підпису клієнта банку, при цьому в анкеті-заяві банку зазначається, що в подальшому вказаний підпис буде використовуватися позичальником з метою засвідчення будь-яких дій згідно з договором в мобільному додатку.
       Тобто, позивач наполягає на тому, що після направлення примірників Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту до мобільного додатку відповідача, останній ознайомився з ними та погодився з їх умовами, використовуючи електронний цифровий підпис, що свідчить про погодження із позичальником усіх необхідних умов кредитного договору, зокрема і щодо нарахування відсотків за користування кредитом та неустойки за прострочення виконання зобов`язання.
       В той же час, колегія суддів зауважує, що саме по собі посилання позивача на ознайомлення відповідача із вказаними банківськими документами та погодження із ними шляхом їх підписання цифровим підписом у мобільному додатку, без надання відповідних доказів, не може бути прийнято до уваги колегією суддів, оскільки будь-яка дія користувача додатком фіксується у відповідній програмі та в подальшому оброблюється спеціалістами банку, що і здійснюють реагування на відповідні дії з боку клієнта. При цьому, відсутність вказаних доказів, позбавляє можливості суд встановити факт ознайомлення із вказаними умовами надання кредитних послуг та їх підписання, що є обов`язковим у разі пред`явлення позивачем вимог щодо стягнення заборгованості за процентами, неустойкою, комісією, та які у зв`язку із відсутністю вказаних доказів до стягнення не підлягають.
       Аналогічно колегія суддів вважає безпідставним довід банку, що факт ознайомлення відповідача із умовами надання кредиту підтверджується ще й тим, що під час реєстрації в мобільному додатку, після введення номеру телефону відповідач має ознайомитися із Умовами і натиснути "Продовжити", де визначено, що натискаючи "Продовжити", вона погоджується з умовами та тарифами, оскільки в матеріалах справи відсутні докази фактичного ознайомлення позичальника із вказаними Умовами, тобто в даному випадку, колегія суддів вважає, що не дивлячись на електронну форму відповідної дії, до вказаних правовідносин є застосовною правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131 цс 19, тобто за відсутності доказів підписання відповідачем Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, Паспорту споживчого кредиту, чи в письмовій, чи в електронній формі, останні не можуть вважатися частиною кредитного договору, та такими, що належним чином погоджені з позичальником.
       Колегія суддів вважає доведеним факт отримання позичальником кредитних коштів АТ "Універсал Банк", оскільки на підтвердження цього позивачем було надано виписку по картковому рахунку відповідача, яка є первинним банківським документом та належним доказом існування заборгованості перед банком, про що вже неодноразово висловлювався Верховний Суд у своїх постановах.
       В той же час, судова колегія не погоджується із сумою такої заборгованості, яку, зокрема, банк просив стягнути на свою користь, а саме заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27 683,04 грн. та вважає її необґрунтованою з огляду на наступне.
       Зокрема, з аналізу вказаних банківських документів вбачається, що 12 грудня 2017 року відповідачу АТ "Універсал Банк" було встановлено кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн., який в подальшому неодноразово змінювався, станом на 26 жовтня 2019 року остаточний кредитний ліміт встановлено на рівні 22 300 грн., відповідач коштами банку користувалася, так, зокрема, згідно арифметичного розрахунку, за весь час користування кредитом вбачається, що відповідачем було використано коштів банку на загальну суму 41 635,45 грн. з урахуванням суми комісії в розмірі 1 415,65 грн., вказана сума відображає усі транзакції позичальника, спрямовані на списання коштів з рахунку. В той же час, за період з часу користування кредитом, позичальником, з метою погашення заборгованості за фактично отриманими коштами банку, було внесено на картку 54 974,53 грн. 
       Таким чином, згідно власноручної калькуляції колегією суддів вбачається, що заборгованість за тілом кредиту у позичальника відсутня (54 974,53 грн. - 40 219,8 грн. (41 635,45 грн. - 1 415,65 грн. (комісія).         
       При цьому, колегія суддів зауважує, що банком щомісячно списувалися відсотки за користування кредитом, що фактично збільшували розмір заборгованості, загальна сума нарахованих відсотків згідно виписки по картковим рахункам склала 25 780,34 грн. та пеня за прострочення зобов`язання склала 750 грн., а також як вже встановлено комісія в розмірі 1 415,65 грн.
       Таким чином сума заборгованості по тілу кредиту формувалася як за рахунок відсотків за користування кредитом, неустойки, так і комісій банку.
       Отже, колегія суддів доходить висновку, що оскільки доказів погодження між сторонами сплати відсотків за користування кредитом, неустойки та комісії, їх розміру, відповідальності за прострочення виконання зобов`язання позивачем не надано ні в письмовому, ні в електронному вигляді, стягненню підлягали б лише фактично отримані позичальником кошти, в той же час, згідно власноручної калькуляції судом апеляційної інстанції вбачається, що відповідна заборгованість перед банком відсутня.
       Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
       Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
       Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, з позивача АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1  підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в розмірі  3 405 грн. 
       Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

       Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.
       
       В задоволенні позову акціонерного товариства «Універсал Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

       Стягнути з акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

       Повний текст постанови складено 14 лютого 2022 року.

               Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

        Судді:                                                 Деркач Н.М. 

                                                                                            Куценко Т.Р.