Ухвала
 
23 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 766/14536/20
провадження № 61-20168ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сердюка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2021 року 
та постанову Херсонського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Херсонській області, третя особа: старший слідчий відділу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області Задорожній Андрій Володимирович, про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - ГУ НП в Херсонській області), третя особа: старший слідчий відділу Слідчого управління ГУ НП в Херсонській області Задорожній А. В., в якому просив:
- визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує особисті немайнові права, свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, яка поширена (опублікована) ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «Антикор»;
- зобов`язати ОСОБА_2 не пізніше наступного дня після набрання законної сили рішенням суду спростувати недостовірну та таку, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 інформацію шляхом опублікування (розміщення) на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «Антикор» повідомлення під заголовком «Спростування інформації» наступного змісту: «Визнати недостовірною всю інформацію, викладену у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2». Повідомляємо, що дана інформація не відповідає дійсності. Національний антикорупційний портал «Антикор» не володіє будь-якими фактами, які підтверджують викладені твердження щодо ОСОБА_1 »
- стягнути солідарно з ГУ НП в Херсонській області та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2021 року (у складі судді Зуб І. Ю.) у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року 
(у складі колегії суддів: Кутурланової О. В., Майданіка В. В., 
Орловської Н. В.) рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2021 року змінено, викладено мотиви відмови в задоволенні позовних вимог в редакції цієї постанови.
13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року 
у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, 
що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду 
на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини 
і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень 
resjudicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 лютого 2021 року справу № 766/14536/20 визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом спору у даній справі є вимоги як немайнового 
характеру - захист честі, гідності, ділової репутації та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, так і майнового характеру - відшкодування моральної шкоди. Прицьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.
Ціна позову майнового характеру становить 30 000 грн.
Вимоги майнового характеру станом на 01 січня 2021 року не перевищують двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 250 = 567 500 грн).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином 
(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).
Отже, справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, 
у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Зазначення у постанові Херсонського апеляційного суду від 26 жовтня 
2021 року про можливість її оскарження в касаційному порядку 
не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Одночасно суд роз`яснює вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду 
від 26 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Херсонській області, третя особа: старший слідчий відділу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області Задорожній Андрій Володимирович, про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, стягнення моральної шкоди, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
С. Ю. Мартєв
В. В. Сердюк