ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року	Львів	Справа № 380/2696/21 пров. № А/857/20297/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Кушнерика М. П., 
з участю секретаря судового засідання –     Михальської М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі № 380/2696/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання до вчинення дій,-

суддя в 1-й інстанції – Сподарик Н. І.,
час ухвалення судового рішення – 13.09.2021 року, 
місце ухвалення судового рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту судового рішення – не зазначено,

                                                в с т а н о в и в:

Позивач- ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Окружного адміністративного суду міста Києва, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Окружного адміністративного суду міста Києва щодо відмови у видачі наказу про скасування наказу Окружного адміністративного суду міста Києва №227/К від 06 вересня 2010 року про його відрахування з 06 вересня 2010 року зі штату Окружного адміністративного суду м. Києва із займаної посади Голови суду та щодо відмови у видачі наказу про його зарахування до штату цього суду; визнати протиправним та скасувати наказ Окружного адміністративного суду міста Києва №227/К від 06 вересня 2010 року про його відрахування з 06 вересня 2010 року зі штату Окружного адміністративного суду м. Києва із займаної посади Голови суду; зобов`язати Окружний адміністративний суд міста Києва видати наказ, яким зарахувати його до складу суддів Окружного адміністративного суду міста Києва; зобов`язати Окружний адміністративний суд міста Києва видати наказ, яким зарахувати йому до стажу роботи на посаді судді Окружного адміністративного суду м. Києва час у зв`язку з незаконним усуненням його від професійної діяльності судді (фактично часом вимушеного прогулу) з дня незаконного звільнення з 06 вересня 2010 року по день видання наказу про зарахування його на посаду судді (зарахування до штату) Окружного адміністративного суду міста Києва; зобов`язати Окружний адміністративний суд міста Києва видати наказ, яким нарахувати та виплатити йому суддівську винагороду (заробітну плату) за весь час незаконного усунення його від професійної діяльності судді (фактично час вимушеного прогулу), тобто з 06 вересня 2010 року по день скасування наказу Окружного адміністративного суду міста Києва №227/К від 06 вересня 2010 року про відрахування його з урахуванням належних доплат та надбавок; звернути рішення суду до негайного виконання на підставі п.3 ч.1 ст.371 КАС України; зобов`язати Окружний адміністративний суд міста Києва у п`ятиденний строк подати до суду звіт про виконання судового рішення, початок якого рахувати з наступного дня після одержання ним копій рішення суду на підставі ч.1 ст.382 КАС України; стягнути судові витрати, включаючи витрати на надання професійної правничої допомоги. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Окружного адміністративного суду міста Києва №227/К від 06 вересня 2010 року про відрахування ОСОБА_1 з 06 вересня 2010 року зі штату Окружного адміністративного суду м. Києва із займаної посади Голови суду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, покликаючись на те, що підстави цього позову в частині оскарження наказу голови Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2010 року №227/К про відрахування ОСОБА_1 з посади голови суду та позову у справі №2а-9830/10/1070, у якій судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано наказ голови Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2010 року №227/К про відрахування ОСОБА_1 з посади голови суду, не є тотожними. Разом з тим, підставами для закриття провадження у справі за п.4 ч.1 ст.238 КАС України є сукупність умов: ті самі сторони, той самий предмет і ті самі підстави. Оскільки такої сукупності умов не було, тому суд першої інстанції не вправі приймати ухвалу про закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог. Таким чином, просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі №380/2696/21 та направити справу до Львівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ухвала Львівського окружного адміністративного суду про закриття провадження в частині позовних вимог є такою, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні, оскільки постановою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року у справі № К/9991/88359/11 касаційну скаргу представника позивача задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ голови Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2010 року № 227/К про відрахування ОСОБА_1 з посади голови суду. Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тобто вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення спорів судами, які вже були розглянуті і остаточно вирішені по суті в інших справах. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі. Оскільки постановою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково та скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2011 року в частині визнання протиправним і скасування наказу голови Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2010 року №277/К про відрахування ОСОБА_1 з посади голови суду скасовано і в цій частині ухвалене нове рішення про задоволення позову, тому у суду першої інстанції були наявні підстави для закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року про закриття провадження в частині позовних вимог та залишити в силі ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року про закриття провадження в цій частині позовних вимог.
Позивач – ОСОБА_1 та представник позивача – Кулинич М.-М. А. у судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просять оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Представники відповідача – Кравець А. О. та Григорович Н. В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції не погодилися з доводами апеляційної скарги. В ході судового розгляду вийшли з режиму відеоконференції та негайно не повідомили суд про причини, тому суд вважав можливим продовжувати проведення розгляду справи без їх участі за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, оскільки останні належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, висловили своє відношення до апеляційної скарги, подали відзив на апеляційну скаргу, в якому висловили свої заперечення, явка їх в суд не була визнана обов`язковою.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача і його представника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою Вищого адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, яка набрала законної сили, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування наказу Окружного адміністративного суду міста Києва №227/К від 06 вересня 2010 року про відрахування ОСОБА_1 з 06 вересня 2010 року зі штату Окружного адміністративного суду м. Києва із займаної посади Голови суду.
Закриваючи провадження у справі в цій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що є така, що набрала законної сили, постанова суду з того самого спору і між тими самими сторонами. Додатково зазначив, що даний наказ уже визнаний протиправним і скасовано в судовому порядку, тобто такого акту нема і відповідно відсутні підстави для повторного розгляду вимоги і повторної оцінки судом такого, оскільки є постанова суду, яка набрала законної сили.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Положення ст.238 КАС України передбачають чіткий перелік підстав для закриття провадження у справі. Такими є: 
1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;
2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;
3) якщо сторони досягли примирення;
4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;
5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;
6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;
7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;
8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Як вбачається з матеріалів справи, 01 березня 2021 року позивач звернувся в суд з цим позовом до відповідача, в якому, зокрема, і просив визнати протиправним та скасувати наказ Окружного адміністративного суду міста Києва №227/К від 06 вересня 2010 року про його відрахування з 06 вересня 2010 року зі штату Окружного адміністративного суду м. Києва із займаної посади Голови суду.
Матеріалами справи стверджується і не заперечується сторонами, що постановою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року, яка набрала законної сили, касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково та скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2011 року в частині визнання протиправним і скасування наказу голови Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2010 року №277/К про відрахування ОСОБА_1 з посади голови суду скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення про задоволення позову.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що є судове рішення, яке набрало законної сили, оскаржуваний наказ фактично вже визнаний протиправним і скасовано в судовому порядку, а тому відповідно і відсутні підстави для повторного розгляду вимоги про його скасування, оскільки є постанова суду, яка набрала законної сили.
Колегія суддів покликання апелянта на те, що підстави цього позову в частині оскарження наказу голови Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2010 року №227/К про відрахування ОСОБА_1 з посади голови суду та позову у справі №2а-9830/10/1070, у якій судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано наказ голови Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2010 року №227/К про відрахування ОСОБА_1 з посади голови суду, не є тотожними, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі за п.4 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки немає сукупності усіх вказаних у п.4 ч.1 ст.238 КАС України умов, вважає підставними. 
Разом з тим, звертає увагу на ту обставину, що є судове рішення, яке набрало законної сили, яким скасовано наказ голови Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2010 року №227/К про відрахування ОСОБА_1 з посади голови суду, тому не погоджується з доводами апелянта про відсутність підстав для закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог. 
Як зазначалося вище, суд закриває провадження, зокрема, щодо оскарження індивідуальних актів суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти суб`єкта владних повноважень було скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили (п.7 ч.1 ст.238 КАС України).
Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу голови Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2010 року №277/К про відрахування ОСОБА_1 з посади голови суду, оскільки є судове рішення, яке набрало законної сили, яким скасовано наказ голови Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2010 року №227/К про відрахування ОСОБА_1 з посади голови суду. 
Колегія суддів при прийнятті судового рішення враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог, разом з тим, помилково покликався на положення ст.157 КАС України як на підставу закриття, що є така, що набрала законної сили, постанова суду з того самого спору і між тими самими сторонами (норма редакції КАС України чинної з 01 вересня 2005 року), тому ухвала суду першої інстанції відповідно до положень ст.317 КАС України підлягає зміні щодо підстав та мотивів закриття провадження в частині позовних вимог.
Керуючись ст.242, 243, 246, 250, 295, 308, 310, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі № 380/2696/21 змінити в частині підстав та мотивів закриття провадження в частині позовних вимог.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 28 грудня 2021 року.