Справа № 936/499/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        21 грудня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.
суддів: Бисаги Т.Ю., Куштана Б.П.
при секретарі : Микуляк Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області від 01 вересня 2021 року, у складі судді Софілканич О.А., про залишення без розгляду позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :
       Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 01 вересня 2021 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»  залишено без розгляду з підстав передбачених п.2ч.1 ст. 257 ЦПК України (позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи).
       Не погодившись із ухвалою суду, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Зокрема, вказує на те, що суд неправомірно взяв до уваги копію договору купівлі - продажу (відступлення) права вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19.02.2007 року, який є неналежним доказом, та який не направлений позивачу, чим позбавлено можливості висловити щодо нього свої заперечення, та безпідставно залишено заявлений позов без розгляду. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Банку, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.
Залишаючи заявлений позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач АТ КБ «Приватбанк» згідно із договором купівлі - продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19.02.2007 року, відступив свої права вимоги компанії "Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс No 1 пі-ел-сі", в тому числі і за кредитним договором № MKW0GК00000021від  02.06.2006 р., який укладений  із відповідачкою,  при цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження повноважень представника позивача на ведення справи від імені особи, якій відчужено право вимоги за кредитом.
Однак, до таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із п. 2 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.
Матеріалами справи встановлено, що у травні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором № MKW0GК00000021 від 02.06.2006 р. у розмірі 21 227,50 доларів США. 
Зі змісту заявленого позову, додатків долучених до позову вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом як самостійна особа із зазначенням обґрунтування порушення своїх цивільних справ. 
Відповідно до ст. ст. 264, 265 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини(факти),якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; висновок суду про задоволення чи про відмову у позові щодо заявлених вимог.
Суд першої інстанції не врахував, що з позовом до суду звернувся позивач АТ КБ «Приватбанк» за захистом саме своїх порушених прав, а не в інтересах іншої особи. 
Укладення договору купівлі- продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19.02.2007 року, за яким позивач АТ КБ «Приватбанк» відступив свої права вимоги компанії "Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс No 1 пі-ел-сі", в тому числі і за кредитним договором № MKW0GК00000021від 02.06.2006 р,  який укладений із відповідачкою, не може підтверджувати факту звернення позивача суду в інтересах  компанії "Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс No 1 пі-ел-сі", і не позбавляє позивача права самостійного звернення до суду.
В порушення ч.9 ст. 83 ЦПК України, суд взяв до уваги вищевказаний договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги у відсутності підтвердження надсилання (надання) його копії позивачу і з`ясування позиції позивача щодо чинності даного договору, та з`ясування позиції позивача щодо поданого відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду.
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що " Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс No 1 пі-ел-сі" та ПАТ КБ «Приватбанк» 14.06.2016 року укладено договір викупу (відступлення) прав вимоги, в тому числі і щодо кредитного договору № MKW0GК00000021від 02.06.2006 р, який укладений із відповідачкою. Тобто, після укладення договору від 19.07.2007 року, на який послався суд першої інстанції, був укладений інший договір, якому не надано жодної правової оцінки.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував дані обставини і вище зазначені вимоги процесуального закону та дійшов неправильного висновку, що позовну заяву подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України для залишення заяви без розгляду, а тому оскаржувана ухвала суду від 01 вересня 2021 року, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
Ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області від 01 вересня 2021 року скасувати.
Справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 04 січня 2022 року.
Головуючий : 
Судді :