ПОСТАНОВА                                                   
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 742/800/21 
провадження № 51-5176км21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
за участю:
секретаря судового засідання      ОСОБА_4 ,
прокурора                                            ОСОБА_5 , 
засудженого                                      ОСОБА_6 ,
засудженого                                     ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції), 
захисника                                          ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),  
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021270330000139, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольшана Ічнянського району Чернігівської області, зареєстрованого там же, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України (далі – КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2021 рокуОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 345 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та на підставі ст. 62 КК змінено призначене покарання на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 1 рік.
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
13 лютого 2021 року о 17:36 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 та капралом поліції ОСОБА_10 , які перебували на чергуванні, у форменому одязі, в однострої з вогнепального зброєю та спеціальними засобами, здійснено виїзд на виклик ОСОБА_6 , який повідомив, що ОСОБА_7 в аптеці «Оптових цін» на АДРЕСА_1 протиправно відмовляють у продажі ліків.
По прибутті на місце виклику ОСОБА_10 та ОСОБА_9 установили, що ОСОБА_7 і ОСОБА_6 перебувають за вказаною адресою в громадському місці з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не реагують на зауваження, чим порушують громадський порядок.
Працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою вжиття заходів щодо припинення правопорушень з боку ОСОБА_7 і ОСОБА_6 неодноразово та наполегливо робили зауваження останнім щодо припинення неправомірних дій, залишення громадського місця та вибуття до місця проживання.
Натомість ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, з мотивів спонукання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до припинення виконання службових обов`язків з охорони громадського порядку, реагуючи на дії ОСОБА_9 , який намагався надати допомогу ОСОБА_10 під час затримання ОСОБА_6 , завдав одного удару рукою в ділянку правої скроні ОСОБА_9 , заподіявши йому легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я.
Крім того, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, з мотивів спонукання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до припинення виконання службових обов`язків з охорони громадського порядку, застосувавши фізичну силу, охопив обома руками шию ОСОБА_10 та утримував її під постійним фізичним тиском, а потім завдав ОСОБА_10 й  ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч. 2 ст. 345 КК як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 , судові рішення щодо якого не оскаржені.
Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 28 вересня 2021 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7  залишив без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_7 скасувати, а вирок місцевого суду змінити через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого. Стверджує, що призначене ОСОБА_7 покарання у порушення вимог статей 50, 65 КК не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем несення служби у Збройних Силах України, попросив вибачення за скоєне у потерпілих. Просить змінити вирок місцевого суду в частині призначення ОСОБА_7 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 1 рік та призначити йому за ч. 2 ст. 345 КК покарання із застосуванням ст. 58 КК у виді службового обмеження на строк 1 рік із відрахуванням із засудженого в доход держави 10 відсотків його грошового забезпечення. 
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_8 .
Захисник  ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_7 підтримали  касаційну скаргу.
Засуджений ОСОБА_6 просив задовольнити касаційну скаргу захисника.
Іншим учасникам було належним чином повідомлено про судовий розгляд, але в судове засідання вони не з`явилися.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК)  суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції, зокрема, є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно з положенням ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Як убачається з касаційної скарги, доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК, та кваліфікації дій засудженого захисник ОСОБА_8 не оспорює.
ЇЇ доводи про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість є слушними.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до ст. 58 КК покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.
Як убачає колегія суддів Верховного Суду з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, з чим погодився й апеляційний суд, врахував конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його  покарання. Зокрема, суд взяв до уваги, що вчинене ОСОБА_7   кримінальне правопорушення належить до нетяжкого злочину, до кримінальної відповідальності обвинувачений не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку в Прилуцькому неврологічному диспансері та в психоневрологічних відділеннях не перебуває, є учасником бойових дій та військовослужбовцем. Відповідно до ст. 66 КК визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 . Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд згідно зі ст. 67 КК визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Апеляційний суд, залишаючи апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення, у своєму рішенні зазначив, що суд першої інстанції в повній мірі встановив та належним чином оцінив і врахував всі обставини, які за законом повинні бути враховані при призначенні особі покарання. Разом з тим, виходячи з вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції відмовив ОСОБА_7 в застосуванні щодо нього положень ст. 75 КК, оскільки ця норма не застосовується до покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні. 
Натомість доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_8 про можливість застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 58 КК та заміни йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців є обґрунтованими.
Беручи до уваги конкретні обставини справи, а також всі вищезазначені обставини, що пом’якшують покарання ОСОБА_7 , колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про необхідність пом’якшення йому покарання, застосування положень ст. 58 КК та заміни призначеного йому покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді  службового обмеження для військовослужбовців.
За таких обставин касаційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а судові рішення – зміні. 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника  ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2021 рокущодо  ОСОБА_7 змінити. Призначене ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 345 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік на підставі ст. 58 КК змінити на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 рік із відрахуванням у доход держави 10 відсотків його грошового забезпечення.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.   
Судді:
 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                                ОСОБА_3