ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1265/22 Справа № 188/1241/21  Категорія 50 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бурда П.О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
       головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
       суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В,
       при секретарі - Панасенко С.С.
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу 
       за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року про відмову у видачі судового наказу 
у справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року відмовлено  ОСОБА_1  у видачі судового наказу на підставі ч.9 ст. 165 ЦПК України.
Ухвала суду мотивована тим, що отримана судом інформація від Петропавлівської селищної ради не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) ОСОБА_2 .
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що до заяви було надано копію паспорта ОСОБА_2 із зазначеним місцем реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , крім того на підтвердження фактичного місця проживання (перебування) боржника надано акт обстеження фактичного проживання, складеного депутатом виборчого округу №5 Петропавлівської селищної ради Денисенком І.М. згідно якого встановлено, що у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 .
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з огляду на таке. 
Як вбачається з матеріалів справи, згідно листа Петропавлівської селищної ради  №2355 від 14 вересня 2021 року, наданого на запит суду, до 07 червня 2016 року місце реєстрації ОСОБА_2 значилось за адресою: АДРЕСА_1 . Інформація щодо місця реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 у картотеці реєстраційного обліку Петропавлівської селищної ради відсутня (а.с. 19).
Відповідно до положень ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Так, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Відповідно до положень ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Статтею 163 ЦК України, передбачено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.
Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи – боржника.
Положеннями ч.9 ст. 165 ЦПК України встановлено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Зазначена норма законодавства дає підстави суду апеляційної інстанції дійти висновку про те, що однією із обов`язкових умов для задоволення заяви про видачу судового наказу є наявність інформації у суду про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи – боржника.
Аналіз зазначених норм процесуального закону дає підстави для висновку, що приписи ч. 9 ст. 165 ЦПК України є спеціальною нормою, якою встановлена окрема імперативна підстава для відмови у видачі судового наказу, що не суперечить положенням ст.162 ЦПК України, оскільки йдеться не про порушення правил підсудності (п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України), а про неможливість отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника (фізичної особи).
Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.
Отже, зважаючи на визначений процесуальним законом порядок розгляду та звернення до виконання судового наказу, обов`язковою умовою для його видачі є встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи – боржника.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що за положеннями ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Тобто, в даному випадку стягувач, встановивши інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника, не позбавлений можливості повторно звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу або з позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження.
Таким чином доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на надану заявником копію паспорта ОСОБА_2 із зазначеним місцем реєстрації останньої та акт обстеження фактичного проживання, колегія суддів суддів вважає безпідставними, оскільки обов`язковою умовою для видачі судового наказу є встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи - боржника. 
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
       Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року про відмову у видачі судового наказу — залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова