ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10157/21 Справа № 212/7679/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2021 року                                                                 м.Кривий Ріг
справа № 212/7679/20
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді - Барильської А.П.
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач -  ОСОБА_2 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року яке ухвалено суддею Дехта Р.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 29 вересня 2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2021 року ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_2  про стягнення додаткових витрат на дитину. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила сина – ОСОБА_3 , батьком якого є відповідач. 14 січня 2019 року, судом було видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини доходів ОСОБА_2 , починаючи з 18 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 
В серпні 2020 року, у зв`язку з погіршенням здоров`я дитини, позивач почала його обстеження, на вартість якого склала 689,50 грн. 
01.09.2020 року по 25.09.2020 року син сторін по справі перебував на лікуванні в дитячому кардіоревматологічному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» Криворізької міської ради, де під час обстеження йому було встановлено діагноз: геморагічний васкуліт, змішана форма, шкірно-суглобовий синдром. Ураження нирок. Гострий вторинний гломерунефрит, ізольований сечовий синдром середньої ступені тяжкості. Проведено первісне лікування. 
23 жовтня 2020 року син сторін по справі був госпіталізований до педіатричного відділення КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» з носовою кровотечою, та з цього дня до 05.11.2020 року він перебував на лікуванні у вказаній лікарні, та на лікування позивачем було витрачено 10 560,16 грн.
З 05.11.2020 року син сторін по справі перебував на обстеженні та лікуванні в кардіоревматологічному відділенні в Обласній Дитячій Клінічній лікарні у м. Дніпро, де йому було встановлено системне захворювання сполучної тканини: системний червоний вовчак; змішана форма, шкіряно-суглобовий синдром. Ураження нирок – гострий вторинний гломерунефрит, ізольований сечовий синдром середньої ступені активності, ерозія судин зони Кисельбаха, анемія ІІ ступеню. На лікування позивачем було витрачено 16 170,32грн.
За період з 31.12.2020 року по 31.01.2021 року позивачем на лікування сина в кардіоревматологічному відділенні в Обласній Дитячій Клінічній лікарні у м. Дніпро, було витрачено 7 450,80 грн.
Крім того позивач зауважує, що за період з 01.03.2021 року по 07.05.2021 року нею було витрачено 12366,14 грн. на лікування та медичні обстеження сина, за період з травня 2021 року по липень 2021 року витрачено 16894,06 грн. на лікування сина, придбано бандаж для корекції постави вартістю 1481 грн., проведено МРТ головного мозку з контрастним посиленням, яке вартувало 5 310 грн. 
Позивач вважає, що відповідач по справі, як батько дитини, повинен також нести додаткові витрати на дитину. 
Крім того позивач зауважувала на тому, що у зв`язку з хворобою дитина потребує домашнього навчання на період 2020-2021 навчальний рік, що підтверджується медичним висновком № 241 від 08.10.2020 року, у зв`язку з чим необхідно придбати комп`ютер або ж ноутбук, який вона самостійно придбати не може, тому вважає що відповідач по справі має компенсувати половину вартості комп`ютера. 
Крім того, відповідно до рекомендацій лікаря, кожні два тижні їх з відповідачем синові необхідно здавати аналізи, які контролюють перебіг гостроти захворювання, вартість одного такого дослідження становить 689,50 грн. 
Також, відповідно до рекомендацій лікаря, їх з відповідачем синові необхідно дотримуватися суворої дієти та задля уникнення шкірних реакцій виключити подразники як то звичайні засоби прання на антиалергенні, вартість яких складає 750 грн. за упаковку. 
На підставі наведеного вище, уточнивши позовні вимоги в останній їх редакції, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини, а саме: 
344,75 грн. в рахунок витрат, сплачених на первинне медичне обстеження дитини; 
10 000 грн. в рахунок половини вартості на придбання ноутбука для дистанційного навчання; 
5 280,08 грн. в рахунок витрат, що були витрачені на лікування дитини в педіатричному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» в період з 23.10.2020 року по 05.11.2020 року; 
8 085,16 грн. в рахунок витрат, що були сплачені на лікування дитини в кардіоревматологічному відділенні в Обласній Дитячій Клінічній лікарні по м. Дніпро в період з 05.11.2020 року по 31.12.2020 року;
3 725,44 грн. в рахунок витрат, що були сплачені на лікування дитини в кардіоревматологічному відділенні в Обласній Дитячій Клінічній лікарні по м. Дніпро в період з 31.12.2020 року по 31.01.2021 року;
6 183,07 грн. в рахунок витрат, понесених на обстеження та лікування сина в період з 01.03.2021 року по 07.05.2021 року;
740, 50 грн. в рахунок відшкодування витрат на придбання бандажу для корекції постави; 
2 655 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення МТР головного мозку з контрастним посиленням; 
8 447,03 грн. в рахунок витрат, понесених на лікування сина в період з травня 2021 року по липень 2021 року. 
Крім того позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь 2500 грн., щомісячно, в рахунок витрат на проведення щомісячного лікування сина, 8274 грн. в рахунок щомісячного медичного обстеження сина, 4000 грн. в рахунок щомісячних витрат на придбання антиалергених продуктів харчування та пральних засобів.
Також просила суд стягнути з відповідача на її користь 5500 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину в сумі 37 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави України судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в розмірі 37 000 грн., щороку, посилаючись на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не надано оцінки тому, що враховуючи складність захворювання дитини, неможливість передбачення періодів загострення захворювання та складність погіршення здоров`я дитини, позивач, з урахуванням постійності періодичних обстежень дитини, просила суд стягнути як понесені витрати на лікування та медичні обстеження, так і витрати на майбутній постійний контроль стану здоров`я сина. Проте, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, не розмежував періодичність виплат додаткових витрат на лікування дитини та стягнув суму однією цілою частиною, що, на думку позивача, унеможливлює виконання такого рішення та не враховує потреби хворої дитини.
В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції із зменшенням стягнутої судом першої інстанції суми додаткових витрат на дитину з 37 000 грн. до 13 048,18 грн., які відповідач визнає, посилаючись на те, що судом при ухваленні рішення, відповідно до вимог ст. 182 СК України, не враховано розмір отримуваних ним доходів, який складає 6 000 грн., не враховано що утриманні відповідача знаходиться його сім`я, в якій також є малолітня дитини. Крім того судом не враховано стан здоров`я відповідача, який має серйозні проблеми зі здоров`ям та потребує постійного лікування, у зв`язку з чим не може працевлаштуватися на іншу, більш оплачувану роботу. 
Крім того відповідач зауважує, що ст. 180 СК України визначає спільний обов`язок батьків утримувати дитину, при цьому суд першої інстанції стягнув з відповідача необґрунтовану та завищену суму додаткових витрат, які, на думку відповідача, не підтверджені позивачем належними доказами. 
При цьому є незрозумілим, які із наданих позивачем квитанцій, які в багатьох випадках були продубльовано, взяті останньою для розрахунку додаткових витрат, а судом першої інстанції, без перевірки належності наданих позивачем квитанцій, в основу суми додаткових витрат взято формально половину заявленої позивачем суми ціни позову без дослідження доказів по справі.
Відповідач зауважує на тому, що суд першої інстанції безпідставно не розглянув його клопотання про витребування доказів, зокрема витребування інформації щодо надходження грошових коштів на банківська картку позивача, які позивач збирала, як благодійну, допомогу на лікування сину. Судом не враховано, що відповідач по справі ніколи не відмовлявся від допомоги синові, в тому числі й матеріальної, возив сина до лікарні, відвідував сина в лікарні, оздоровлював до погіршення стану здоров`я, не заперечував відшкодовувати половину вартості лікування за умови надання позивачем виписок з медичних закладів та фіскальних чеків, однак позивач таких документів відповідачу не надавала.
Крім того відповідач зауважує, що позивачем приховано як від суду першої інстанції, так і від нього інформацію про те, що позивачу по справі призначена соціальна допомога з 26.02.2021 року та здійснювалась компенсація витрат на придбання медикаментів, в тому числі по тим квитанціям, які додані позивачем до позовної заяви, при цьому їх з позивачем син має право отримувати безкоштовні лікарські препарати для лікування, зокрема червоного вовчака, приховано факт збирання грошових коштів на лікування сина через інтернет мережу. Крім того, на момент подання апеляційної скарги відповідачу стало відомо про прийняття рішення Криворізькою міською Радою про виплату з міського бюджету щорічно матеріальної допомоги в розмірі 10 00 грн. дітям з інвалідністю. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 представник позивача заперечує проти задоволення апеляційної скарги відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги позивача та наполягає на зміні рішення суду першої інстанції із зменшенням стягнутої судом першої інстанції суми додаткових витрат на дитину з 37 000 грн. до 13 048,18 грн. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила сина – ОСОБА_3 , батьком якого є відповідач. 
14 січня 2019 року судом було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/4 частини доходів ОСОБА_2 , починаючи з 18 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 
З матеріалів справи вбачається, що в період з 01 вересня 2020 року по 25 вересня 2020 року син сторін по справі перебував на лікуванні в педіатричному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» з діагнозом геморагічним васкуліт, змішана форма, шкірно-суглобовий синдром. Ураження нирок. гострий вторинний гломерунефрит, ізольований сечовий синдром, без порушення функцій нирок, сер.ст.активності (том 1 а.с.13). 
В період з 23 жовтня 2020 року по 05.11.2020 року син сторін по справі перебував на лікуванні у педіатричному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» з діагнозом: системне захворювання сполучної тканини: системний червоний вовчак; змішана форма, шкіряно-суглобовий синдром. Ураження нирок – гострий вторинний гломерунефрит, ізольований сечовий синдром середньої ступені активності, ерозія судин зони Кисельбаха, анемія ІІ ступеню (том 1 а.с.36-37).
В період з 05.11.2020 року по 29.12.2020 року син сторін по справі перебував на обстеженні та лікуванні в кардіоревматологічному відділенні в Обласній Дитячій Клінічній лікарні у м. Дніпро, де йому було встановлено основний діагноз: системне захворювання сполучної тканини: системний червоний вовчак з ушкодженням нирок (люпус-нефрит), геморагічним синдромом (геморагічний васкуліт в бедюрі, синдромваскуліту: геморагічна висипка на шкірі та слизовій оболонці твердого піднебіння), гематологічним синдромом (анемія ІІ ст., тромбоцитопенія), серця (кардит), печінки (гепатит), підгостра течія, активність 3 ст. Супутний діагноз хронічний гастродуоденіт, загострення. ДЖВШ. Панкреатопія. Мжонинний поверхневий карієс, первинна адентія 15 25 35 45, хронічний генералізований катаральний гінгівіт сер. Ст. в., скелетна прогренія 1-2 ст. (том 1 а.с.114-116).
В період з 11.01.2021 року по 04.02.2021 року син сторін по справі перебував на лікуванні у відділенні високоспеціалізованої педіатричної допомоги, ліжко-кардіологічне, в Комунальному підприємстві «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» з діагнозом системний червоний вовчак з ушкодженням нирок (люпус-нефрит), геморагічним синдромом (геморагічний васкуліт в бедюрі, синдром васкуліту: геморагічна висипка на шкірі та слизовій оболонці), гематологічним синдромом (анемія ІІ ст., тромбоцитопенія), серця (кардит), печінки (гепатит), підгостра течія, активність 3 ст. М32.1+ (том 1 а.с.168-169).
В період з 14.02.2021 року по 24.02.2021 року син сторін по справі перебував на лікуванні у відділенні високоспеціалізованої педіатричної допомоги, ліжко-кардіологічне, в Комунальному підприємстві «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» з діагнозом системний червоний вовчак з ушкодженням нирок (люпус-нефрит), геморагічним синдромом (геморагічний васкуліт в бедюрі, синдром васкуліту: геморагічна висипка на шкірі та слизовій оболонці), гематологічним синдромом (анемія ІІ ст., тромбоцитопенія), серця (кардит), печінки (гепатит), підгостра течія, активність 3 ст. М32.1+ (том 1 а.с.170-171).
Відповідно до витягу з історії хвороби № 477 від 02.07.2021 року Державної установи «інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України імені Академіка О.М.Лук`янової», син сторін по справі перебував на лікуванні у педіатричному відділенні для дітей старшого віку в період з 10 березня 2021 року по 02 липня 2021 року. заключний діагноз дитини: системний червоний вовчак з ушкодженням нирок люпус-нефрит (в анамнезі: ураження шкіри геморагічного васкуліту, бульозні ураження шкіри тулуба, лихоманка, геморагічний синдром, нефритичний синдром, гематологічні прояви: анемія, тромбоцитопенія; зниження компонентів комплементу, під час госпіталізації: люпус-нефрит з нефротичним синдромом, ІІ морфологічний клас, серозит, ураження ЦНС, серця, легенів, патогномонічні автоантитіла до двуспіральної ДНК, хроматину, анти-Sm) SELENA/SLEDAI 34 БАЛІВ. Синдром екзогенного гіперкортицизму. Трофічні ураження шкіри. Вторинний системний остеопороз, компресійні зміни. Вторинний імунодефіцит з недостатністю гуморальної ланки імунної системи. Флегмона м`яких тканин спини. Тромбоз глибоких вен лівої нижньої кінцівки. СН 0-1, помірна гіпертрофія ЛШ. (том 1 а.с.247-249а).
Звертаючись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини позивач посилалась на те, що відповідач по справі, нарівні з позивачам, повинен нести додаткові витрати на утримання дитини.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач по справі особисто понесла додаткові витрати в період серпня 2018 року по липень 2021 року на лікування дитини, та враховуючи, що відповідач не брав участі у вказаних додаткових витратах на сина, хоча обов`язок батьків в рівних частинах утримувати дитину, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання дитини в сумі 37 000 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання дитини, однак не може погодитись із визначеним судом розміром стягнутих додаткових витрат, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.
Аналізуючи положення ст. 185 СК України можна дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини, за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.
Як роз`яснено у пункті 18 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
У Постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
В цьому контексті, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом доказування у справах даної категорії є особливі обставини (розвиток здібностей дитини, її хвороба, тощо) та як наслідок додаткові грошові витрати на дитину, які несе один із батьків, а також розмір таких.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі за № 61/37659/цс18 та Постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі за № 757/16914/17.
Відповідно до частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
У силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.
Колегія суддів вважає, що позивачем по справі, якою заявлено вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, повинно бути доведено наявність таких додаткових витрат, з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України.
Визначаючи розмір додаткових витрат на дитину, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з остаточно уточнених позовних вимог позивача (том 1 а.с.228-229) та в межах вказаних заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції, виходить з того, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 23 288,59 грн. додаткових витрат на утримання дитини, розмір яких підтверджено належними та допустимими доказами по справі, виходячи з наступного. 
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Як вбачається з матеріалів справи, в серпні 2020 року, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я дитини, позивач почала його обстеження, вартість якого склала 689,50 грн., що підтверджується копіями відповідних квитанцій (а.с.16-17), отже заявлена в цій частині позовна вимога про стягнення з відповідача 344,75 грн. (689,50 грн. : 2=344,75 грн.) підлягає задоволенню.
Вимога позивача щодо стягнення з відповідача 10 000 грн. в рахунок половини вартості на придбання ноутбука для дистанційного навчання задоволенню не підлягає, оскільки дійсно, відповідно до медичного висновку № 241 від 08.10.2020 року, у зв`язку з хворобою сина сторін по справі він потребує домашнього навчання, однак приблизна вартість ноутбуку не може слугувати підтвердженням майбутніх витрат грошових коштів позивачем на його придбання. 
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті після їх фактичного понесення, у зв`язку з чим позивач, яка понесе витрати, зумовлені особливими обставинами, не позбавлена права в майбутньому звернутися до відповідача з позовом про відшкодування половини вказаних витрат.
Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в розмірі 5 280,08 грн. позивач посилається на те, що половина вказаної суми грошових коштів була витрачена нею в рахунок витрат, що були сплачені на лікування дитини в педіатричному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» в період з 23.10.2020 року по 05.11.2020 року.
Як вбачається із матеріалів справи, в період з 23 жовтня 2020 року по 05.11.2020 року син сторін по справі перебував на лікуванні у педіатричному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» з діагнозом: системне захворювання сполучної тканини: системний червоний вовчак; змішана форма, шкіряно-суглобовий синдром. Ураження нирок – гострий вторинний гломерунефрит, ізольований сечовий синдром середньої ступені активності, ерозія судин зони Кисельбаха, анемія ІІ ступеню та отримував лікування наступними медикаментами: цефепім, мерабоцид, бііовен моно, фізризчин, діцинон, гемоксан, стерофундін, октагам, фуросемід, глюкоза 10%, калій хлор, магнезія сульфат, гепарин, дексаметазон, медрол, лактіалє, аспаркам, фосфалюгель, омез, антраль (том 1 а.с.36-37)
Колегія суддів враховує, що згідно наданих позивачем доказів, а саме чеків на придбання медикаментів та проходження обстежень, встановленого лікарняного діагнозу та встановленого лікарем переліку медикаментів для лікування ОСОБА_3 – сина сторін по справі, позивачем по справі в період з 23 жовтня 2020 року по 05.11.2020 року було витрачено 10 560,16 грн., з яких 5 280,08 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як додаткових витрат на дитину.
Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в розмірі 8 085,16 грн. позивач посилається на те, що половина вказаної суми грошових коштів була витрачена нею в рахунок витрат, що були сплачені на лікування дитини в кардіоревматологічному відділенні в Обласній Дитячій Клінічній лікарні у м. Дніпро в період з 05.11.2020 року по 31.12.2020 року.
Як вбачається із матеріалів справи, в період з 05.11.2020 року по 29.12.2020 року син сторін по справі перебував на обстеженні та лікуванні в кардіоревматологічному відділенні в Обласній Дитячій Клінічній лікарні у м. Дніпро, де йому було встановлено основний діагноз: системне захворювання сполучної тканини: системний червоний вовчак з ушкодженням нирок (люпус-нефрит), геморагічним синдромом (геморагічний васкуліт в бедюрі, синдромваскуліту: геморагічна висипка на шкірі та слизовій оболонці твердого піднебіння), гематологічним синдромом (анемія ІІ ст., тромбоцитопенія), серця (кардит), печінки (гепатит), підгостра течія, активність 3 ст. Супутний діагноз хронічний гастродуоденіт, загострення. ДЖВШ. Панкреатопія. Мжонинний поверхневий карієс, первинна адентія 15 25 35 45, хронічний генералізований катаральний гінгівіт сер. Ст. в., скелетна прогренія 1-2 ст. та він отримував лікування наступними медикаментами: медрол, солу-медрол, ендоксан, фраксіпарін, варфарін, лопірел, аспаркам, дипирідамол, омез, лактіале енап, бісопролол, глутаргін, креон, укрлів, енап HL, верошпірон, кальцій Д3 нікомед, епобіокрин, сорбіфер, декстритол, плаквеніл. 
Рекомендовано амбулаторно продовжити лікування наступними медикаментами: медрол, аспаркам, варфарін, енап HL, верошпірон, сорбіфер, бісопролол, омез, кальцій Д3 нікомед, плаквеніл, бісептол, декстритол, лопірель. 
Призначено повторну шпиталізацію через два тижні, з 11.01.2021 року (том 1 а.с.114-116).
Колегія суддів враховує, що згідно наданих позивачем доказів, а саме чеків на придбання медикаментів та проходження обстежень, встановленого лікарняного діагнозу та встановленого лікарем переліку медикаментів для лікування ОСОБА_3 – сина сторін по справі, позивачем по справі в період з 05.11.2020 року по 29.12.2020 року було витрачено 16 170,32 грн., з яких 8 085,16 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача як додаткових витрат на дитину (том 1 а.с.39-45).
Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в розмірі 3 725,44 грн. позивач посилається на те, що половина вказаної суми грошових коштів була витрачена нею в рахунок витрат, що були сплачені на лікування дитини в кардіоревматологічному відділенні в Обласній Дитячій Клінічній лікарні у м. Дніпро в період з 31.12.2020 року по 31.01.2021 року, однак, на підтвердження вказаних витрат на лікування дитини позивачем не надано належних та допустимих доказів, оскільки в матеріалах справи відсутня виписка із медичної картки стаціонарного хворого, відповідно до яких можливо було б встановити призначення лікаря та перелік медикаментів необхідних для лікування, придбаних на лікування, тому в задоволенні стягнення з відповідача суми 3 725,44 грн. в рахунок додаткових витрат на дитину слід відмовити. При цьому наявність в матеріалах справи копій чеків на придбання медикаментів за період з 31.12.2020 року по 31.01.2021 року, без наявності виписки із медичної картки стаціонарного хворого з призначенням лікаря, не свідчить про необхідність придбання медикаментів, зазначених в чеках. 
Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в розмірі 6 183,07 грн. позивач посилається на те, що половина вказаної суми грошових коштів була витрачена нею в рахунок витрат, що були сплачені на лікування дитини в Державній установі «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України імені Академіка О.М.Лук`янової» в період з 10 березня 2021 року по 02 липня 2021 року.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до витягу з історії хвороби № 477 від 02.07.2021 року Державної установи «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України імені Академіка О.М.Лук`янової», син сторін по справі перебував на лікуванні у педіатричному відділенні для дітей старшого віку в період з 10 березня 2021 року по 02 липня 2021 року. Заключний діагноз дитини: системний червоний вовчак з ушкодженням нирок люпус-нефрит (в анамнезі: ураження шкіри геморагічного васкуліту, бульозні ураження шкіри тулуба, лихоманка, геморагічний синдром, нефритичний синдром, гематологічні прояви: анемія, тромбоцитопенія; зниження компонентів комплементу, під час госпіталізації: люпус-нефрит з нефротичним синдромом, ІІ морфологічний клас, серозит, ураження ЦНС, серця, легенів, патогномонічні автоантитіла до двуспіральної ДНК, хроматину, анти-Sm) SELENA/SLEDAI 34 БАЛІВ. Синдром екзогенного гіперкортицизму. Трофічні ураження шкіри. Вторинний системний остеопороз, компресійні зміни. Вторинний імунодефіцит з недостатністю гуморальної ланки імунної системи. Флегмона м`яких тканин спини. Тромбоз глибоких вен лівої нижньої кінцівки. СН 0-1, помірна гіпертрофія ЛШ. 
Син сторін по справі в зазначений період отримував лікування наступними медикаментами: метилпреднізолон, плаквеніл, селлсепт, верошпирон, енап HL, бісопролол, варфарін, клопідрогель, флуконазол, клексан, сорцеф, лінезолід, меропенем, аугментин, інфулган, дексалгін, альбумін, імуноглобулін людський, октогам, ритуксимаб, солу-медрол. 
Рекоменловано продовжити прийом метилпреднізолону, мікофенолату мофетіл, гідроксихлорохіну, ривароксобану, енап HL та вітаміну Д3.
Крім того рекомендовано контроль коаулограми 1 раз на 2 тижні, контроль загального аналізу крові, контроль загального аналізу сечі, біохімічного аналізу крові, добового аналізу сечі на цукор та білок, один раз на 2 тижні, білкові фракції (кров), мікроальмумінурія 1 раз на місяць. Контроль доплерографії судин нижніх кінцівок 1 раз на місяць.
Обов`язковий повторний огляд у НПЦ дитячої ревматології та транзитивного супрводу дітей та підлітків з ревматичними хворобами на базі Державної установи «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України імені Академіка О.М.Лук`янової» в вересні 2021 року (том 1 а.с.247-249а).
Колегія суддів враховує, що згідно наданих позивачем доказів, а саме чеків на придбання медикаментів та проходження обстежень, встановленого лікарняного діагнозу та встановленого лікарем переліку медикаментів для лікування ОСОБА_3 – сина сторін по справі, позивачем по справі в період з 10 березня 2021 року по 02 липня 2021 року було витрачено 12 366,14 грн., з яких 6 183,07 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача як додаткових витрат на дитину (том 1 а.с.230-235).
Крім того, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 740, 50 грн. в рахунок половини вартості бандажу для корекції постави, вартість якого становить 1 481 грн (том 1 а.с.191) та 2 655 грн. в рахунок половини вартості проведення МТР головного мозку з контрастним посиленням, вартість якого становить 5 310 грн (том 1 а.с.189). 
При цьому, як вбачається із матеріалів справи, в період з 11.01.2021 року по 04.02.2021 року син сторін по справі перебував на лікуванні у відділенні високоспеціалізованої педіатричної допомоги, ліжко-кардіологічне, в Комунальному підприємстві «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» з діагнозом: системний червоний вовчак з ушкодженням нирок (люпус-нефрит), геморагічним синдромом (геморагічний васкуліт в бедюрі, синдром васкуліту: геморагічна висипка на шкірі та слизовій оболонці), гематологічним синдромом (анемія ІІ ст., тромбоцитопенія), серця (кардит), печінки (гепатит), підгостра течія, активність 3 ст. М32.1+ та він отимував лікування (том 1 а.с.168-169).
В період з 14.02.2021 року по 24.02.2021 року син сторін по справі перебував на лікуванні у відділенні високоспеціалізованої педіатричної допомоги, ліжко-кардіологічне, в Комунальному підприємстві «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» з діагнозом системний червоний вовчак з ушкодженням нирок (люпус-нефрит), геморагічним синдромом (геморагічний васкуліт в бедюрі, синдром васкуліту: геморагічна висипка на шкірі та слизовій оболонці), гематологічним синдромом (анемія ІІ ст., тромбоцитопенія), серця (кардит), печінки (гепатит), підгостра течія, активність 3 ст. М32.1+ (том 1 а.с.170-171).
Однак, надавши виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого за період з 11.01.2021 року по 04.02.2021 року та за період 14.02.2021 року по 24.02.2021 року та копії чеків на придбання медикаментів за вказаний період, позивач в своїх позовних вимогах не ставить питання про стягнення з відповідача на її користь половини цих коштів, як додатково витрачених на дитину. 
Натомість, заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на свою користь 8 447,03 грн. в рахунок витрат, понесених на лікування сина в період з травня 2021 року по липень 2021 року, позивачем не надано підтвердження вказаних витрат на лікування дитини, не надано належних та допустимих доказів, оскільки в матеріалах справи відсутні виписки із медичної картки стаціонарного хворого та чеки, відповідно до яких можливо було б встановити призначення лікаря та перелік медикаментів, придбаних на лікування, тому в задоволенні стягнення з відповідача суми 8 447,03 грн. в рахунок додаткових витрат на дитину в період з травня 2021 року по липень 2021 року слід відмовити.
Отже, на підставі наведеного вище колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 23 288,59 грн. додаткових витрат на утримання дитини, розмір яких підтверджено належними та допустимими доказами по справі, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру стягнутих додаткових витрат. 
Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в розмірі 37 000 грн., щороку, доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не надано оцінки тому, що враховуючи складність захворювання дитини, неможливість передбачення періодів загострення захворювання та складність погіршення здоров`я дитини, позивач, з урахуванням постійності періодичних обстежень дитини, просила суд стягнути як понесені витрати на лікування та медичні обстеження, так і витрати на майбутній постійний контроль стану здоров`я сина. Проте, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, не розмежував періодичність виплат додаткових витрат на лікування дитини та стягнув суду однією цілою частиною, що, на думку позивача, унеможливлює виконання такого рішення та не враховує потреби хворої дитини, оскільки позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в розмірі 37 000 грн., щороку, позивачем заявлено не було. 
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що враховуючи складність захворювання дитини, позивач, яка понесе витрати, зумовлені особливими обставинами, не позбавлена права в майбутньому звернутися до відповідача з позовом про відшкодування половини вказаних витрат.
Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що неможливість передбачення періодів загострення захворювання та складність погіршення здоров`я дитини, з урахуванням постійності періодичних обстежень дитини, необхідності лікування, необхідності медичних обстежень та постійного контролю стану здоров`я дитини, унеможливлює визначення судом розміру щомісячних витрат на проведення щомісячного лікування сина та розміру щомісячного медичного обстеження сина, оскільки відсутня об`єктивна можливість передбачення частоти лікування та обстеження дитини. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що витрати позивача на придбання антиалергених продуктів харчування та пральних засобів не є додатковими витратами на дитину, в розумінні ст. 85 СК України. 
Не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги відповідача доводи про те, що судом не враховано розмір отримуваних ним доходів, який складає 6 000 грн., не враховано, що на утриманні відповідача знаходиться його сім`я, в якій також є малолітня дитини. Крім того судом не враховано стан здоров`я відповідача, який має серйозні проблеми зі здоров`ям та потребує постійного лікування, у зв`язку з чим не може працевлаштуватися на іншу, більш оплачувану роботу, оскільки в даному випадку понесені позивачем додаткові витрати на дитину викликані особливими обставинами, а саме тяжкою хворобою дитини, а не необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, тому відповідач по справі, нарівні з позивачем, має нести вказані витрати задля підтримки здоров`я дитини. 
Також не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги відповідача доводи апеляційної скарги про те, що ст. 180 СК України визначає спільний обов`язок батьків утримувати дитину, при цьому суд першої інстанції стягнув з відповідача необґрунтовану та завищену суму додаткових витрат, які, на думку відповідача, не підтверджені позивачем належними доказами, оскільки визначений судом апеляційної інстанції розмір додаткових витрат на утримання дитини повністю підтверджується матеріалами справи та не є завищеним. 
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що йому є незрозумілим, які із наданих позивачем квитанцій, які в багатьох випадках були продубльовано, взяті останньою для розрахунку додаткових витрат, а судом першої інстанції, без перевірки належності наданих позивачем квитанцій, в основу суми додаткових витрат взято формально половину заявленої позивачем суми ціни позову без дослідження доказів по справі колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки судом апеляційної інстанції перевірено як призначення лікарів, зазначені у виписках із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, так і копії чеків та квитанції, наданих позивачем, в яких остання купувала медичні препарати згідно отримуваного дитиною лікування. 
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд першої інстанції безпідставно не розглянув його клопотання про витребування доказів, зокрема витребування інформації щодо надходження грошових коштів на банківську картку позивача, які позивач збирала, як благодійну допомогу на лікування сину, оскільки можливе надходження благодійних внесків не знімає відповідальності батьків утримувати та лікувати дитину. 
Не можуть бути підставою для зменшення додаткових витрат на утримання дитини до 13 048,18 грн. доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він ніколи не відмовлявся від допомоги синові, в тому числі й матеріальної, возив сина до лікарні, відвідував сина в лікарні, оздоровлював до погіршення стану здоров`я, не заперечував відшкодовувати половину вартості лікування за умови надання позивачем виписок з медичних закладів та фіскальних чеків, однак позивач таких документів відповідачу не надавала, оскільки в даному випадку позивачем підтверджено понесення нею додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 46577,18 грн., доказів надання добровільної матеріальної допомоги на лікування сина відповідачем не надано.
Також не можуть бути підставою для зменшення додаткових витрат на утримання дитини до 13 048,18 грн. доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем приховано як від суду першої інстанції, так і від нього інформацію про те, що позивачу по справі призначена соціальна допомога з 26.02.2021 року та здійснювалась компенсація витрат на придбання медикаментів, в тому числі по тим квитанціям, які додані позивачем до позовної заяви, при цьому їх з позивачем син має право отримувати безкоштовні лікарські препарати для лікування, зокрема червоного вовчака, приховано факт збирання грошових коштів на лікування сина через інтернет мережу, оскільки доказів того, що позивачу здійснювалась компенсація витрат на придбання медикаментів, в тому числі по тим квитанціям, які додані позивачем до позовної заяви, матеріали справи не містять. При цьому слід зауважити, що при отриманні безкоштовних лікарських препаратів особа, яка їх отримала, не отримує фіскальний чек на придбання такого препарату. 
Колегія суддів вважає, що не можуть бути підставою для зменшення додаткових витрат на утримання дитини до 13 048,18 грн. доводи апеляційної скарги про те, що на момент подання апеляційної скарги відповідачу стало відомо про прийняття рішення Криворізькою міською Радою про виплату з міського бюджету щорічно матеріальної допомоги в розмірі 10 000 грн. дітям з інвалідністю, оскільки матеріали справи не містять відповідного рішення та доказів виплати позивачу вказаних коштів за період з серпня 2020 року по липень 2021 року, в межах заявлених позивачем позовних вимог.  
Виходячи з наведених вище обставин, колегія суддів вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру додаткових витрат на дитину, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , зменшивши цей розмір з 37 000 грн. до 23 288 грн. 59 коп.
В іншій частині рішення суду має бути залишено без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року змінити в частині розміру додаткових витрат на дитину, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , зменшивши цей розмір з 37 000 гривень до 23 288 (двадцять три тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 59 коп.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року. 

Головуючий: 

Судді: