Номер провадження: 33/813/1652/21
Номер справи місцевого суду: 496/5239/21 Головуючий у першій інстанції Пасечник М.Л. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Гасанової Л.Я.к., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. від 18.11.2021 року
                                установив        
Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. від 18.11.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працююча, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до постанови суду,  ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 19.10.2021 року о 12:05 год. в Одеської області, Біляївський район, с. Усатове, по вул. Грушевського, 46, водій ОСОБА_1 рухаючись на транспортному засобі Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння рук пальців, неприродна блідність, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В своїй апеляційній скарзі  ОСОБА_1 зазначила, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не було досліджено обставин, які беззаперечно вказують на її невинуватість, зокрема відеозапис з відеореєстратора поліцейського, не надана правова оцінка правомірності дій працівника поліції під час процедури огляду на стан сп`яніння, а судом не виконані вимоги ст.245, 251, 252, 280 КУпАП.   
Посилаючись на вищенаведені обставини,  ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП.
Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши  ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Доводи  ОСОБА_1 про її невинуватість у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.        
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №021679 від 19.10.2021 року,  ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 19.10.2021 року о 12:05 год. в Одеської області, Біляївський район, с. Усатове, по вул. Грушевського, 46, водій ОСОБА_1 рухаючись на транспортному засобі Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння рук пальців, неприродна блідність, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Факт відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі підтверджується оглянутим під час підготовки до апеляційного розгляду відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що водію  ОСОБА_1 поліцейським було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, оскільки у поліцейського виникла підозра щодо її знаходження у стані наркотичного сп`яніння, що виразилися в тому, що у неї виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння рук пальців, неприродна блідність, зіниці очей не реагували на світло. Працівниками поліції було запропоновано  ОСОБА_1 пройти медичний огляд в установленому законом порядку, на що вона спочатку погодилась, але в подальшому відмовилася від проходження огляду, при цьому працівниками поліції її було роз`яснено як порядок проходження такого огляду, так і наслідки відмови від його проходження.
Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 частиною 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Отже, відповідно до положень ст.130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа вважає, що не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ Україні від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).
Підпунктом 1.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
Зазначеною Інструкцією на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом передбачено лише проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Пунктом 2.12. Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Враховуючи те, що у водія ОСОБА_1 поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у п.1.3. 1.4 Інструкції (тремтіння рук пальців, неприродна блідність, зіниці очей не реагували на світло), водій повинен був на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.
Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не була обізнана про обов`язок проходити огляд на стан сп`яніння, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, оскільки вона отримала посвідчення водія, є учасником дорожнього руху, а тому повинна знати та виконувати вимоги Правил дорожнього руху.  ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ст.130 КУпАП передбачає притягнення водія до адміністративної відповідальності як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Крім того, працівники поліції повідомили  ОСОБА_1 як про встановлену законодавством вимогу про проходження медичного огляду на стан сп`яніння, так і процедуру такого огляду та наслідки відмови від його проходження. 
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував її дії за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду в умовах медичного закладу, що було встановлене в передбаченому законом порядку. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість  ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання її винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому підстав для скасування або зміни постанови суду немає.
Позиція апелянта, яку вона висловила в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу  без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову. 
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. від 18.11.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                            Ю.І. Кравець