ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/351/22 Справа № 216/4509/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 березня 2022 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 та його адвоката Зайцева О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Зайцева О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-спеціальної освітою, є учасником АТО, працюючого в службі таксі водієм, одруженого, маючого малолітнього сина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ: 
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 454 гривень 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 копійок).
Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він о 12.02 годині 12 липня 2021 року керував транспортним засобом Renault Logan номерний знак НОМЕР_1 біля буд. 129 по вул. Купріна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, від проходження огляду водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат Зайцев О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю, на його думку, в діях останнього складу адміністративного правопорушення. 
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки судом першої інстанції в повній мірі не враховано, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими було порушено вимоги Інструкції, адже в матеріалах справи не має жодного доказу, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Також, на думку адвоката, судом не було прийнято до уваги, що зазначені ознаки наркотичного сп`яніння не мають свого підтвердження, остільки в матеріалах справи відсутній акт огляду або висновок, які б могли підтвердити перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. 
На думку адвоката, при встановленні стану сп`яніння у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння не встановлювалися, не фіксувались, та в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження такого огляду. 
Також, на думку адвоката, працівниками поліції не було відсторонено від керування ОСОБА_1 , що свідчить, що останній не керував транспортним засобом. 
Вважає, що наявні в матеріалах справи пояснення свідків заповненні шаблонно на бланку, та не можуть слугувати належним доказом.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
Адвокат Зайцев О.В. та ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, постанову суду скасувати, та провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення. 
ОСОБА_1 також зазначив, що він є учасником АТО, очікує призову по мобілізації.
Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, дослідивши відповідні докази, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
       Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання адвоката Зайцева О.В., та поновити йому 10-ти денний строк на апеляційне оскарження, остільки копію оскаржуваної постанови він отримав лише 09.02.2022 року, та апеляційна скарга була подана до районного суду 15.02.2022 року.
Таким чином строк на оскарження пропущено ним з поважних причин.
Апеляційний суд зазначає, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
       З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. 
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності...
В ході апеляційного розгляду встановлено, що вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано належним чином.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд зазначає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду чітко визначена в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).
Відповідно до п.п. 2, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок)).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
       В ході апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №130236 від 12.07.2021 року був складений стосовно  ОСОБА_1  про те, що він о 12.02 годині 12 липня 2021 року керував транспортним засобом Renault Logan номерний знак НОМЕР_1 біля буд. 129 по вул. Купріна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. 
В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 , районний суд послався саме на дані протоколу про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, направлення на огляд водія транспортного засобу, пояснення свідків та відеозапис з боді камери поліцейських. 
На переконання апеляційного суду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не можна визнати належним доказом, остільки підпису або відмітки про видачу ОСОБА_1 цього направлення в матеріалах справи не має. Сам ОСОБА_1 категорично заперечував про те, що йому вручено таке направлення, та зазначив, що він ніколи не вживав, та не вживає наркотичних засобів.
Так, в матеріалах адміністративного провадження відсутній акт огляду на встановлення стану сп`яніння з зазначенням ознак, які були виявлені у водія. Складається такий акт у присутності свідків та з їх підписом. 
Також, на переконання апеляційного суду, письмові пояснення свідків, на які послався суд першої інстанції як на доказ винуватості ОСОБА_1 , також не може бути належними доказами правомірності його притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки в даних поясненнях не має зазначення, які саме ознаки були виявлені у водія ОСОБА_1 , а зазначено лише відмова від проходження огляду, що відповідно викликає сумнів у достовірності таких пояснень. Вказане є порушенням вимог Інструкції. Також дані пояснення складені на одному аркуші та бланку, одним і тим же почерком, що відповідно викликає сумнів у достовірності таких пояснень. Крім цього, вказані особи у судовому засіданні не допитувались та не попереджались про відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення  ОСОБА_1  вказаного адміністративного правопорушення. 
Більш того, апеляційний суд зазначає, що в наявних матеріалах справи є відеозапис з нагрудних боді-камер поліцейських, який не можна вважати належним доказом, остільки відеозаписи, зроблені поліцейськими різні за часом та окрім того, з переглянутого в апеляційному суді запису не вбачається повного відео з моменту зупинки автомобіля та до часу відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, відеозапис є переривистим. 
З даного відеозапису не вбачається зазначених в протоколі, будь-яких ознак наркотичного сп`яніння. З відеозапису вбачається, що у водій ОСОБА_1 ходить впевнено, прямолінійно, розмова є чіткою, спокійною, його поведінка не викликає сумнівів у відсутності об`єктивних ознак наркотичного чи іншого сп`яніння. Тому доводи ОСОБА_1 з цього приводу є слушними.
На переконання апеляційного суду в матеріалах справи відсутні належні докази щодо доведеності перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, поза розумним сумнівом.
Апеляційний суд критично оцінює докази, на які послався районний суд, з точки зору їх достовірності, належності та допустимості, а тому вони не могли бути покладені в основу судового рішення.
Районним судом не були виконані вимоги ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП, внаслідок чого прийняте рішення не можна визнати законним.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В зв`язку з цим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В И В :
       Клопотання адвоката Зайцева О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 ,- задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року.
       Апеляційну скаргу адвоката Зайцева О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити частково.
       Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - скасувати, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                 Коваленко В.Д.