П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  130/2829/21 
Головуючий у 1-й інстанції:  Шепель К.А. 
          Суддя-доповідач:  Шидловський В.Б. 

22 грудня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Курка О. П. 
за участю:
секретаря судового засідання: Стаднік Л. В.,
позивача - ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції  на  рішення   Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області  від  15 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Мартинюка Сергія Володимировича, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про  скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4829113 від 27 вересня 2021 року, 
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Мартинюка Сергія Володимировича, серії ЕАО № 4829113, про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП;
- справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 126 КУпАП закрити.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вказаного правопорушення не скоював та не відмовлявся пред`явити документи на автомобіль, вони були у нього в наявності, проте такої вимоги до нього працівниками поліції не було пред`явлено. Окрім того зазначає, що розгляду справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 126 КУпАП не було.
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від15 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено повністю. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем-Управлінням патрульної поліції в Хмельницькій області Департамент патрульної поліції, подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 27 вересня 2021 року інспектор УПП у Хмельницькій області старший лейтенант поліції Мартинюк С.В. виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4829113, за фактом того, що 27 вересня 2021 року о 23-30 год на 270 км автодороги Н-03, водій на вимогу працівника поліції не пред`явив документи на право керування транспортним засобом, чим порушив пункт 2.4.а. ПДР. У зв`язку з цим на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 425 грн за частиною першою статті 126 КУпАП (а.с.7).
Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.8).
Також відносно ОСОБА_1 27 вересня 2021 року о 23-18 год винесено постанову серії ЕАО № 4829064 за фактом того, що він, керуючи великоваговим транспортним засобом, перевозив вантаж з навантаженням на строєну вісь 23040 кг при дозволеному навантаженні 22000 кг, без дозволу на участь в дорожньому русі, чим порушив пункт 22.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 132-1 КУпАП. У зв`язку з цим на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 510 грн (а.с.10).
Відповідно до копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів – спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску та загальний напівпричіп бортовий-тентований «SCHMITS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, належать ОСОБА_1 (а.с.11).
Не погодившись із постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП позивач оскаржив її до суду.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що будь-які докази, які б підтверджували винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, відсутні.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
При цьому, уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Також, визначено, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 2  ст. 258 КУпАП  протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
Статтею 14 Закону України “Про дорожній рух” визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього  Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 2.1 “а”, “б”  Правил дорожнього руху  України (ПДР) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).
Згідно із п.2.4 "а" ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Частиною 1 ст. 126 КУпАП регламентовано, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката “Зелена картка”), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 251 КУпАП України визначено, що  доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Із матеріалів справи слідує, що 27 вересня 2021 року інспектор УПП у Хмельницькій області старший лейтенант поліції Мартинюк С.В. виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4829113, за фактом того, що 27 вересня 2021 року о 23-30 год на 270 км автодороги Н-03, водій на вимогу працівника поліції не пред`явив документи на право керування транспортним засобом, чим порушив пункт 2.4.а. ПДР.
У відповідності до ч.1 ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", за допомогою технічних засобів, як превентивних поліцейських заходів, здійснювалася відео-фіксація на місці вчинення правопорушення Позивачем.
Зокрема, відеозапис (Додаток №1, файл "(01)20210928073526000038" година зйомки 23:01:11) містить спілкування поліцейського із позивачем, в ході якого інспектор озвучив вимогу водію ОСОБА_1 пред"явити водійські документи, однак водій не виконав вказаної вимоги.
В подальшому водієві повторно озвучено вимогу пред"явити відповідні документи (Додаток №1, файл "(02)20210928073343000037" година зйомки 23:08:30), однак водій ОСОБА_1 знову не виконав вказаної вимоги.
Водію ОСОБА_1 було повідомлено інспектором, що відносно нього буде винесена постанова за ч.1 ст.126 КУпАП, роз"яснено норми ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України (Додаток №1, файл "(05)20210928074051000043" година зйомки 23:45:50).
Також факт ознайомлення з правами за ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України підтверджується підписом позивача у п.8 постанови ЕОА № 4829113, а в п.7 вказаної постанови міститься посилання на технічний засіб, яким зафіксовано порушення.
Вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, що призвело до винесення незаконного рішення. 
Відповідно до  ст.9 КАС України  розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку  про необґрунтованість  доводів позивача про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за порушення ч.1 ст.126 КУпАП, які жодним письмовим доказом не підтверджені. В свою чергу, відповідачем доведено правомірність винесення постанови, про що надано відповідні докази, які не спростовані позивачем.
Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови  про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції задовольнити  повністю.
Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Мартинюка Сергія Володимировича, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4829113 від 27 вересня 2021 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Курко О. П.