УХВАЛА

22 грудня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/16720/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
на постанову Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Пономаренка Є.Ю., Кропивної Л.В., Руденко М.А.
від 22.11.2021
у справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями «УКРЕЛЕКТРОВАТ» 
до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:
Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 09.12.2021 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 у справі №  910/16720/21.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 14.12.2021 визначений склад колегії суддів: Баранець  О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.
Дослідивши матеріали касаційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Статтею 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України. 
Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у справі №  910/16720/21 позовну заяву Закритого акціонерного товариства «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями «УКРЕЛЕКТРОВАТ» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини п?ятої 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.
Судом першої інстанції, зазначено, що позовну заяву було підписано адвокатом А.А.  Соронович та на підтвердження повноважень адвоката до позовної заяви надано ордер серії КС №912476 від 13.10.2021 у якому вказано, що адвокат А.А.  Соронович надає правову допомогу ЗАТ «УКРЕЛЕКТРОВАТ», проте з позовом звертається саме Закрите акціонерне товариство «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями «УКРЕЛЕКТРОВАТ» (24236612), а не Закрите акціонерне товариство «УКРЕЛЕКТРОВАТ». 
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження надання повноважень адвокату А.А. Соронович представляти інтереси Закритого акціонерного товариства «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями «УКРЕЛЕКТРОВАТ» та від його імені підписувати даний позов.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 у даній справі, яка є предметом касаційного оскарження, апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями «УКРЕЛЕКТРОВАТ» задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у справі № 910/16720/21 скасовано, справу №  910/16720/21 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.
Відповідно до частини другої статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Згідно з частиною п?ятою статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Частинами першою та третьою статті 56 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Згідно з частиною першою статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Пунктом 1 частини першої статті 60 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи. 
Відповідно до частини четвертої статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позовну заяву у даній справі підписано адвокатом А.А. Соронович, на підтвердження повноважень якого до позовної заяви надано ордер серії КС №912476 від 13.10.2021 в якому вказано, що адвокат А.А. Соронович надає правову допомогу ЗАТ «УКРЕЛЕКТРОВАТ».
За змістом частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»        передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4)  доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. 
Отже ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. 
Згідно з пунктами 4 та 6 рішення Ради адвокатів № 41 від 12.04.2019 «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції» дозволено адвокатам України в строк до 01.01.2022 використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону, і додаток № 1 до Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012 (типова форма ордера) діє до 01.01.2022.
У відповідності до підпункту 12.2. пункту 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги ордер, між інших реквізитів, містить прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога.
Місцевий господарський суд, повертаючи позовну заяву, вказав, що з позовом звертається саме Закрите акціонерне товариство «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями «УКРЕЛЕКТРОВАТ» (24236612), а не Закрите акціонерне товариство «УКРЕЛЕКТРОВАТ», в свою чергу будь-яких інших даних, згідно яких можливо було б ідентифікувати особу права якої представляє адвокат у ордері відсутні.
При прийнятті оскаржуваної постанови апеляційний господарський суд визнав  правомірними посилання Закритого акціонерного товариства «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями «УКРЕЛЕКТРОВАТ» на Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наданий суду першої інстанції разом з позовом, в якому вказано, що скороченим найменуванням юридичної особи позивача є ЗАТ «УКРЕЛЕКТРОВАТ».
З огляду на вищезазначені обставини, суд апеляційної інстанції, оцінивши дотримання вказаних критеріїв Закритим акціонерним товариством «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями «УКРЕЛЕКТРОВАТ» обґрунтовано дійшов правильного висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у справі №  910/16720/21 про повернення позовної заяви заявнику, оскільки застосування судом першої інстанції у даному випадку положень пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України є неправомірним.
При цьому судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що у випадку наявності у суду першої інстанції сумнівів щодо повноважень у адвоката на представництво інтересів товариства позивача, він не був позбавлений права відкрити провадження у справі та витребувати договір про надання правової допомоги від 22.07.2021, на який міститься посилання в ордері серії КС №  912476 від 13.10.2021.
З огляду на викладене, доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права під час прийняття оскаржуваного судового рішення.
Таким чином, для Верховного Суду правильне застосування Північним апеляційним господарським судом норм права при перегляді в апеляційному порядку ухвали Господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у справі №  910/16720/21 про повернення позовної заяви заявнику є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду також враховує, що, переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 «Справа «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» (Levages Prestations Services v. France, заява №  21920/93, ЄСПЛ, § 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа «ZUBAC v. CROATIA» (№ 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.
Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».
Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 у справі №  910/16720/21 на підставі частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 у справі №  910/16720/21.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. Баранець

Судді                                                                                           Г. Вронська

                                                                                          В. Студенець