Ухвала 
 
14 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 706/241/19
 
провадження № 61-8644 св 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ; 
відповідачі: Головне управління Національної поліції в Черкаській області, прокуратура Черкаської області;
 
розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Синельникова Євгена Володимировича, Білоконь Олени Валеріївни, Осіяна Олексія Миколайовича, Сакари Наталії Юріївни, Хопти Сергія Федоровича у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, прокуратури Черкаської області про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 травня 2020 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, прокуратури Черкаської області про відшкодування майнової, матеріальної та моральної шкоди.
 
Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 21 травня 2020 року, провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди закрито. 
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року (провадження
№ 61-8644св20) касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 травня 2020 року залишено без змін.
 
До Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення описки у постанові Верховного Суду, у якій заявник вказував на те, що суд касаційної інстанції у мотивувальній частині постанови помилково зазначив «Кропивницький» апеляційний суд замість «Черкаський» апеляційний суд, а також просив зазначити повні імена колегії суддів Синельникова Є. В. , Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. та коди.
 
Розгляд питання про виправлення описки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року призначено на 14 грудня 2021 року.
 
10 грудня 2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів: Синельникова Є. В., Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., яка обґрунтована тим, що у заявника, виникли сумніви щодо неупередженості, об`єктивності, безсторонності суддів при розгляді цієї справи, оскільки, на його думку, судді ухвалили неправомірне судове рішення від 29 вересня 2021 року.
 
У відповідності до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. 
 
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
 
Згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
 
Судом встановлено, що заява про відвід суддів: Синельникова Є. В., Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. надійшла до Верховного Суду 10 грудня 2021 року, тобто пізніше ніж за три робочі дні до судового розгляду у цій справі, призначеного на 14 грудня 2021 року, отже із пропуском визначеного законом строку.
 
Інститут відводу судді полягає у запровадженні певного правового регулювання порядку та підстав усунення судді від розгляду певної справи та її вирішення в разі наявності визначених процесуальним законом умов.
 
Враховуючи положення абзацу другого частини третьої статті 40 ЦПК України, заява ОСОБА_1 вирішується безпосередньо тією колегією суддів, що розглядає справу.
 
У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
 
У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
 
Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що судді Синельников Є. В., Білоконь О. В., Осіян О. М., Сакара Н. Ю., Хопта С. Ф., виявили особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.
 
За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
 
Разом із тим, доводи заяви про відвід суддів: Синельникова Є. В., Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. по своїй суті зводяться до незгоди заявника із прийнятим судом процесуальним рішенням, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.
 
При цьому, доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів: Синельникова Є. В., Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.
 
Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заяви про відвід суддів: Синельникова Є. В., Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., тому відсутні підстави для її задоволення.
 
Керуючись статями 36, 39 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Синельникова Євгена Володимировича, Білоконь Олени Валеріївни, Осіяна Олексія Миколайовича, Сакари Наталії Юріївни, Хопти Сергія Федоровича у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, прокуратури Черкаської області про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 травня 2020 року залишити без задоволення.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
 
                                                                                                            О. М. Осіян
 
                                                                                                            Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                            С. Ф. Хопта