ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 березня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/6833/20	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Суховарова А.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року (суддя Новікової І.В., м. Запоріжжя, повний текст ухвали виготовлено 04.10.2021 року) у справі № 280/6833/20 за позовом ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:
          28.09.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)  звернулась до суду з позовом до Любимівської сільської ради  Вільнянського району Запорізької області (далі по тексту - відповідач),  в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд зобов`язати відповідача за бюджет сільради розчистити дві криниці питної води від мулу які розташовані по схемі села Грізне під №1 і №2, встановити бетоні кільця на джерело, огородити дві криниці захисними санітарними парканами криниці по периметру, забезпечити можливість доступу до питної води мешканців села Грізне Вільнянського району Запорізької області облаштувати пішохідну доріжку до криниць; зобов`язати відповідача направити комісію сільради по АДРЕСА_1 для складання акту комісії з участю позивача ,чи його представників в якому зазначити наявність чи відсутність центрального водопроводу в АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну допомогу у розмірі 1500,00 грн. і моральну в розмірі 200000,00 грн.
          Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 року залучено до розгляду у справі ОСОБА_2 , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. 
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Любимівську сільську раду Вільнянського району Запорізької області  повторно розглянути звернення      ОСОБА_1 - «Заяву в порядку досудового врегулювання спору» від 21.09.2020 - з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, та повідомити позивача про результати розгляду його звернення, з урахуванням приписів  ст.19 Закону України «Про звернення громадян».    
          24.09.2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла від позивача ОСОБА_1 заява про ухвалення додаткового рішення у справі по відшкодуванню судових витрат, просила стягнути з відповідачів Любимівської сільської ради та Міського голови Вільнянської міської ради ОСОБА_3 солідарно на свою користь судові витрати по справі № 280/6833/20 в сумі 70400 гривень і моральну шкоду 200000 гривень.
          Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, про відшкодування судових витрат і моральної шкоди відмовлено. 
          З ухвалою суду не погодилась ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу. Апелянт вказувала, що її заяву не розглянуто у спосіб визначений Законом. Вказує, що зазнала значних фінансових втрат і просить суд їх компенсувати
          Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
          Суд першої інстанції приймаючи ухвалу про відмову у відшкодуванні судових витрат, виходив з того, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів - договорів, рахунків тощо. Заявник просить суд стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у зв`язку із розглядом справи № 280/6833/20, проте до заяви  про відшкодування судових витрат і моральної шкоди  не долучено жодних  доказів на підтвердження того, що судові  витрати склали саме 70400 гривень матеріальної шкоди та 200000 гривень моральної шкоди. Суд першої інстанції вказував, що рішенням від 02.11.2020 року по справі № 280/6633/20   вже  вирішено питання щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000 грн., а саме суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем своїх позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у сумі 200000 грн. 00 коп. Підстави для задоволення  заяви в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000 грн. відсутні, оскільки  судом по справі №280/6833/20  було вирішено таке питання.
          Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в тому числі про стягнення з відповідача на її користь    моральної шкоди в розмірі 200000 гривень, матеріальної шкоди 1500 гривень. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Любимівську сільську раду Вільнянського району Запорізької області  повторно розглянути звернення      ОСОБА_1 - «Заяву в порядку досудового врегулювання спору» від 21.09.2020 - з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, та повідомити позивача про результати розгляду його звернення, з урахуванням приписів  ст.19 Закону України «Про звернення громадян».    У частині вирішення питання про розподіл судових втрат та стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4  ст.23 Цивільного кодексу України). Позивач у позові документально не довів завдання йому моральної шкоди відповідачем. Суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем своїх позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у сумі 200000 грн. 00 коп. Позивачем не надано до суду доказів завдання йому відповідачем матеріальної шкоди у сумі 1500 грн. 00 коп. 
Судом першої інстанції при винесенні рішення вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення набрало законної сили.
До заяви про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просила вирішити питання про розподіл судових витрат у справі № 280/6833/20 шляхом стягнення з відповідачів солідарно на свою користь витрати в сумі 70400 гривень і моральну шкоду 200000 гривень. Доказів понесення витрат по справі № 280/6833/20 у розмірі 70400 гривень до заяви не долучено. 
Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове рішення у справі виноситься судом у разі коли при винесенні рішення не вирішено питання про понесені позивачем судові витрати чи не компенсовано витрати на правничу допомогу. Оскільки питання стягнення моральної шкоди у даній справі вже розглянуто та рішенням суду від 02.11.2020 року прийнято відповідний висновок про відмову у задоволенні позовної вимоги, то повторно позовні вимоги не розглядаються.
Згідно ст. 132, ч. 3, ч. 7 ст. 139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;  пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;  пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
          Судові витрати, здійснені позивачем у справі, мають бути документально підтверджені.  Судом встановлено, що ОСОБА_1 не надала докази понесення нею судових витрат у справі. Неможливо стягувати з відповідача витрати, які позивач вважає своїми витратами, однак не надає докази їх понесення. 
          Отже, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Розподіл судових витрат у справі шляхом стягнення витрат в сумі 70400 гривень і моральну шкоду 200000 гривень є недоречним, оскільки рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року було вирішено питання про судові витрати. Подання заяви про розподіл судових витрат можливе у разі коли судом при ухваленні рішення не вирішено чи не повністю вирішено питання про судові витрати, що здійснені сторонами у справі. 
Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції, слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись  ст.ст. 132,  139, 252, 316, 322, 325, 328  КАС України, суд,- 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року  у справі № 280/6833/20  - залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 - 329 КАС України.
  
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров