Справа № 991/5528/21
Провадження № 1-кп/991/45/21

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року         місто Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

Головуючої судді                                 ОСОБА_1 , 
суддів:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання                 ОСОБА_4 

за участі:
прокурора                 ОСОБА_5 
обвинуваченого                 ОСОБА_6 ,
захисника                 ОСОБА_7 

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52020000000000147 від 26 лютого 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бровари Київської області, раніше не судимого, що проживає в кв. АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2021 року до Вищого антикорупційного суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно положень ч. 3 ст. 35 КПК України, для розгляду кримінального провадження визначено колегію суддів Вищого антикорупційного суду у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 13 серпня 2021 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання, а ухвалою від 13 вересня 2021 року – судовий розгляд.
18 лютого 2022 року до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_6 .

1.Зміст клопотання прокурора ОСОБА_5  та позиції учасників судового провадження.
Відповідно до змісту клопотання прокурор ОСОБА_5 просить суд продовжити терміном на 2 місяці обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимому, що проживає в кв. АДРЕСА_1 , строк дії обов`язків, покладених на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із міста Одеси та села Лиманки Овідіопольського району Одеської області без дозволу слідчого, детектива, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в У країну.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 03 червня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України. Обґрунтованість висунутого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, на думку прокурора ОСОБА_5 , підтверджується заявою та показаннями потерпілого, показаннями свідків, висновком експерта та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 24 грудня 2021 року строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , продовжено до 21 лютого 2022 року, у зв`язку із внесенням ним застави у розмірі 1 500 000 грн.
Вимоги клопотання прокурора обґрунтовуються тим, що ризики, які існували на момент застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, не зменшилися, продовжують існувати та виправдовують застосування покладених на нього обов`язків. До таких ризиків прокурор ОСОБА_5 відносить: ризик переховування від суду та ризик незаконного впливу на свідків та експерта у кримінальному провадженні.
Існування ризику переховування від суду прокурор ОСОБА_5 обґрунтовує тяжкістю інкримінованого ОСОБА_6 злочину та ймовірною суворістю покарання; наявністю у обвинуваченого ОСОБА_6 паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , дійсного до 06 липня 2027 року; наявністю грошових та матеріальних активів у обвинуваченого ОСОБА_6 та його батьків, що створює йому можливості перебувати за кордоном протягом тривалого часу, матеріально забезпечувати та утримувати себе і свою сім`ю.
Існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, на думку прокурора ОСОБА_5 , актуалізувалося у зв`язку зі зміною стадії кримінального провадження та переходом до судового розгляду, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_6 , в силу кола своїх особистих і професійних зв`язків, сфери діяльності, займаної раніше посади може володіти інформацією про персональні дані свідків, місця їх проживання, членів їх сімей, а тому протиправно використовуючи ці відомості, може підбурювати їх до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, для уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, джерелом отримання доказів у кримінальному провадженні є допит судом експерта. У цьому провадженні експертне дослідження прокурор визначає одним із ключових доказів, який може бути знівельовано у разі впливу на експерта зі сторони обвинуваченого ОСОБА_6 .
З часу застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, установлені судом ризики не зменшились та виправдовують подальше застосування покладених на обвинуваченого судом обов`язків.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подане клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, додатково наголосив на існуванні ризику переховування ОСОБА_6 від суду також і через те, що обвинувачений проживає недалеко від Придністровської Молдавської Республіки, із якою неможливе здійснення міжнародного співробітництва та екстрадиції, окрім того, вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння пов`язане із заволодінням значною сумою коштів, що могла б дозволити йому тривалий час перебувати за кордоном. Прокурор ОСОБА_5 також зазначив, що існує ризик чинення тиску на свідків та експерта зі сторони обвинуваченого. Оскільки, застава та обов`язки, про продовження яких заявлено клопотання, є необхідними для забезпечення виконання завдань кримінального провадження та є співмірними із вказаними ним ризиками, то прокурор ОСОБА_5 просив суд подане ним клопотання задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання по суті не заперечували. При цьому, адвокат ОСОБА_7 заперечив наявність ризику переховування від суду, існування якого прокурором вказано як підставу для продовження дії обов`язків щодо ОСОБА_6 , зазначивши, що наведені стороною обвинувачення аргументи є лише припущеннями, а за кордон його підзахисний не виїздив з 2016 року, при цьому сам обвинувачений зазначив, що свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон він здав, що унеможливлює залишення ним території України. Окрім того, адвокат ОСОБА_7 уважав необґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо наявності у ОСОБА_6 матеріальної змоги оплатити перебування за кордоном протягом тривалого часу, оскільки отримана обвинуваченим виплата при звільненні з органів СБУ витрачалась ним на забезпечення своєї сім`ї. 

2.Оцінки та мотиви суду.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд уважає, що клопотання прокурора ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 червня 2021 року щодо на той час підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави у розмірі 340 500,00 грн та покладено ряд обов`язків. У подальшому вказана ухвала була скасована Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду від 10 червня 2021 року та постановлена нова ухвала про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу – тримання під вартою, із альтернативою внесення застави у розмірі 1 500 000,00 грн та покладення ряду обов`язків строком дії до 01 серпня 2021 року.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 липня 2021 року продовжено до 27 вересня 2021 року строк дії наступних обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , а саме: не відлучатися із міста Одеси без дозволу слідчого детектива, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в Україну; носити електронний засіб контролю.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 22 вересня 2021 року продовжено до 22 листопада 2021 року, а ухвалою Вищого антикорупційного суду від 11 листопада 2021 року продовжено до 09 січня 2022 року строк дії наступних обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: не відлучатися із міста Одеси та села Лиманки Овідіопольського району Одеської області без дозволу слідчого, детектива, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в У країну; носити електронний засіб контролю.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 24 грудня 2021 року продовжено до 21 лютого 2022 року строк дії наступних обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: не відлучатися із міста Одеси та села Лиманки Овідіопольського району Одеської області без дозволу слідчого, детектива, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в Україну.
Частиною сьомою ст. 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.
Зі змісту ч. 4 ст. 199 КПК України слідує, що при продовженні строку дії таких обов`язків суд має з`ясовувати, чи зменшилися зазначені прокурором ризики, чи з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Оскільки ОСОБА_6 перебуває у статусі обвинуваченого та здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, суд виходить з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором ОСОБА_5 в обґрунтування вимог поданого клопотання заявлено продовження існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду та ризику його незаконного впливу на свідків, експерта у кримінальному провадженні.
Оцінюючи доводи прокурора ОСОБА_5 щодо продовження існування ризику переховування від суду обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а також законодавчі особливості притягнення до відповідальності за вчинення корупційного кримінального правопорушення – відсутність можливості застосування пільгових інститутів (ст. 69, 75 КК України), у сукупності з наявністю фінансових можливостей для виїзду за кордон, суд вважає їх обґрунтованими. Існування вказаного ризику встановлено судом при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_6 22 вересня 2021 року, 11 листопада 2021 року та 24 грудня 2021 року, водночас, стороною захисту не надано жодних доказів, які б свідчили про зміну зменшення/відсутність зазначеного ризику станом на сьогодні.
Оцінюючи ризик впливу на свідків, суд ураховує передбачений КПК України порядок безпосереднього отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, усно шляхом допиту таких в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки при ухваленні судового рішення лише тими свідченнями, які він безпосередньо отримав під час судового розгляду або отримав в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто свідченнями свідків, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).
Ураховуючи викладене, суд уважає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, але й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків та їх дослідження.
Оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, водночас обвинувачений ОСОБА_6 вже ознайомився із тими показаннями, які давали свідки на стадії досудового розслідування, то на думку суду, існує ймовірність незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_6 на свідків, з метою зміни їх показів чи відмови від раніше наданих ними показань.
Щодо існування ризику впливу на експерта, то суд уважає доводи прокурора ОСОБА_5 обґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 101 КПК України кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. Оскільки такі клопотання сторонами не заявлялись, проте можуть бути заявлені, то суд уважає обґрунтованим існування ризику впливу на експерта зі сторони обвинуваченого ОСОБА_6 .
Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що продовження дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідає меті застосування запобіжних заходів, визначеній ч. 1 ст. 177 КПК України, може гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та виправдовує подальше їх застосування. Тобто покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 вказаних обов`язків необхідне для забезпечення дієвості запобіжного заходу та запобігання існуючим ризикам.
Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд уважає таке недоцільним з огляду на тяжкість інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 правопорушення, розмір шкоди, ймовірно ним спричиненої, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема його обізнаність в юридичних аспектах здійснення провадження у кримінальних справах, ураховуючи його роботу на посаді старшого слідчого в органах Служби безпеки України, незастосування до нього відповідних обов`язків може сприяти настанню тих наслідків, ризик існування яких встановлено судом, що виключає доцільність пом`якшення запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Тобто, кожна сторона повинна довести перед судом ті факти, на які вона посилається, належними та допустимими доказами.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора ОСОБА_5  про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_6 є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 177, 178, 194, 369, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52020000000000147 від 26 лютого 2020 року, – задовольнити.
2.Продовжити обвинуваченому  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Бровари Київської області, раніше не судимого, що проживає в кв. АДРЕСА_1 , строк дії обов`язків, покладених ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 10 червня 2021 року, та продовжених ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 липня 2021 року, ухвалами Вищого антикорупційного суду від 22 вересня 2021 року, 11 листопада 2021 року та 24 грудня 2021 року, до 21 квітня 2022 року, а саме:
-не відлучатися із міста Одеси та села Лиманки Овідіопольського району Одеської області без дозволу слідчого, детектива, прокурора, слідчого судді або суду; 
-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 
-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; 
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя:                                         ОСОБА_1        

       Судді:                                                 ОСОБА_2 

ОСОБА_3