ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" лютого 2022 р. м. Київ           Справа№ 910/11807/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Владимиренко С.В.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Корсака В.А. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»
на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021
у справі          №910/11807/21 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)
за позовом          Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»
до відповідача          Моторного (транспортного) страхового бюро України
за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 
1.           ОСОБА_1 
2.           ОСОБА_2 
про          стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 25   768,94 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 25 768, 94 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що останній набув реалізації на відшкодування коштів сплачених за договором майнового страхування внаслідок настання страхового випадку, шляхом їх відшкодування відповідачем, як особою, відповідальною за спричинення збитків під час експлуатації транспортних засобів: SSANG YONG KORANDO д.н.з. НОМЕР_1 та BMW740 д.н.з. НОМЕР_2 . 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/11807/21 в задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 25 768, 94 грн. відмовлено у повному обсязі.
При ухваленні вказаного рішення судом першої інстанції було встановлено, 15.02.2020 у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю трьох транспортних засобів "Chevrolet Orlando", д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , BMW 740 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та "Ssang Yong Korando" д.н.з. НОМЕР_1 (транспортний засіб-3) під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Печерського районного суду міста Києва від 10.03.202 по справі № 757/8981/20-п визнано винним водія транспортного засобу BMW740 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що спричинило пошкодження Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_3 . 
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - 2 ОСОБА_2 (винуватця нанесення шкоди транспортному засобу - 1) на момент ДТП застрахована не була, а сам водій не належить до пільгової категорії осіб, визначених пунктом 13.1 статті 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Суд першої інстанції дійшов висновку, що у МТСБУ на підставі п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не виникає обов`язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам передбаченої підпунктом «а» п. 41.1 ст. 41 цього Закону. У даному випадку, відшкодування шкоди здійснюється на загальних підставах винною особою на момент вчинення правопорушення.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 по справі №910/11807/21, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/11807/21 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги щодо скасування рішення апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги аргументи позивача, а саме, що станом на момент ДТП 15.02.2020 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу BMW740 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 не укладено жодного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів. МТСБУ підтвердило факт наявності у водія автомобіля Ssang Yong Korando д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. Таким чином, МТСБУ несе майнову відповідальність за дії водія транспортного засобу BMW740 д.н. НОМЕР_2 на підставі п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" так і за дії водія транспортного засобу Ssang Yong Korando д.н.з. НОМЕР_1 на підставі п. 13.1 ст. 13 цього Закону та зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду у вигляді сплати страхового відшкодування в загальній сумі 25   768,94 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2021 апеляційну скаргу у справі №910/11807/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11807/21. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/11807/21.
21.12.2021 від Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" надійшов лист з доданим платіжним дорученням №8816 від 01.12.2021 на суму 3405грн.
У поданій апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржником зазначено, що копію рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у даній справі отримали 18.11.2021, апеляційну скаргу подано 07.12.2021, у зв`язку з цим просять поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на наявність підстав для поновлення апелянту пропущеного строку на апеляційне оскарження в силу приписів ст. 256 ГПК.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2021 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/11807/21 та поновлено Товариству з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/11807/21. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/11807/21. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
13.01.2022 від відповідача на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача, за яким позивач просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/11807/21 залишити без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції правильно встановлено всі обставини справи та ухвалено законне судове рішення, з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки сторони письмово висловили свою правову позицію з даного спору, клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північним апеляційним господарським судом ухвалена за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Матеріалами справи підтверджується, що 15.02.2020 у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю трьох транспортних засобів "Chevrolet Orlando", д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 (далі - транспортний засіб-1), "BMW 740" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 (далі транспортний засіб-2) та "Ssang Yong Korando" (транспортний засіб-3) під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 10.03.2020 у справі №757/8981/20-п ОСОБА_2 - водія транспортного засобу - 2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, що спричинило пошкодження транспортного засобу - 1 - Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_3 , який застрахований Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування".
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 17.04.2020 у справі №757/8993/20-п ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом-3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яким завдано механічні пошкодження транспортному засобу - 2 - BMW 740 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
На момент ДТП - 15.02.2020, майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_3 застраховано у позивача на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів ПРОГРАМА "ПРЕМІУМ" №209.192463481 від 21.05.2019.
Згідно Страхового акту № 3.20.473-1 від 25.02.2020 сума страхового відшкодування за Договором №209.192463481 від 21.05.2019 становить 25 768, 94 грн.
Вказана сума страхового відшкодування виплачена позивачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр «Голосіївський» за ремонт пошкодженого транспортного засобу Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_3 , застраховано у позивача на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів ПРОГРАМА "ПРЕМІУМ" №209.192463481 від 21.05.2019, у повному розмірі 25 768, 94 грн, що підтверджується платіжним дорученням № ЦОО1262 від 26.02.2020.
Предметом стягнення у даній справі є розмір сплаченого позивачем страхового відшкодування, у зв`язку з пошкодження застрахованого транспортного засобу - 1 - Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП 15.02.2020.
Позивач як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі зазначає, що у водія автомобіля "Ssang Yong Korando" (транспортного засобу - 3), а саме ОСОБА_1 є статус учасника бойових дій, а транспортний засіб - 2 - "BMW 740" д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП 15.02.2020 не був застрахований, і відповідно був відсутній поліс ОСЦПВ. 
Вказані обставини, підтверджуються листом МТСБУ від 22.06.2021 за вих. №3-01-б/22282, направленим у відповідь на звернення позивача, копія наявна в матеріалах справ,
У зв`язку з зазначеним, в силу пункту 13.1. статті 13 та підпунктів а, г пункту 41.1. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач вважає, що саме МТСБУ є відповідальною особою за спричинені збитки під час експлуатації транспортних засобів "BMW 740" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та "Ssang Yong Korando" під керуванням ОСОБА_1 .
Відповідач, заперечує проти задоволенні позовних вимог згідно постанови Печерського районного суду міста Києва від 10.03.2020, винним у вчиненні ДТП, якою завдано шкоду застрахованому транспортному засобу Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_3 є водій транспортного засобу "BMW 740" - ОСОБА_2 , а не водій транспортного засобу "Ssang Yong Korando" - ОСОБА_1 . Пунктом 36.4. статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено що МТСБУ здійснює виплату страхового відшкодування (регламентна виплата) безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41цього Закону). Транспортний засіб "BMW 740" д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП 15.02.2020 не був застрахований, а відтак, відповідно до підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода за пошкодження транспортного засобу Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_3 повинна бути відшкодована безпосередньо винуватцем ДТП на загальних підставах. Також, позивачем пропущено строк для звернення до МТСБУ в порядку ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" із заявою про виплату страхового відшкодування. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Отже, за пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, що мала місце 15.02.2020 має нести відповідальність винна особа.
Суд першої інстанції оцінив подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховував, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підставно відмовив в задоволенні позовних вимог, огляду на наступне.
Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Як зазначалось вище, платіжним дорученням №ЦОО1262 від 26.02.2020, підтверджується відшкодування позивачем власнику - особі, яка керувала застрахованим пошкодженим транспортним засобом (Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_4 ) повну суму страхового відшкодування згідно страхового акту у розмірі 25 768, 94 грн.
Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику пошкодженого та застрахованого транспортного засобу Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_3 .
Судом відхилено доводи позивача, що винними особами у вчиненні ДТП та завданні пошкодження застрахованому транспортному засобу є обидва водії транспортних засобів "Ssang Yong Korando" -   ОСОБА_1 та "BMW 740" д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , оскільки постановою Печерського районного суду міста Києва від 10.03.2020 у справі №757/8981/20-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, що спричинило пошкодження транспортного засобу Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_3 , який застрахований Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (позивачем), тоді як постановою Печерського районного суду міста Києва від 17.04.2020 у справі №757/8993/20-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яким завдано механічні пошкодження транспортному засобу BMW 740 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .
Відтак, водій транспортного засобу "Ssang Yong Korando", а саме ОСОБА_1 є винним у вчинені ДТП, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу BMW 740 д.н.з. НОМЕР_2 , а не застрахованого транспортного засобу.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що винним у вчиненні ДТП, що спричинило пошкодження Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_3 є водій BMW 740 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 .
Предметом стягнення у даній справі є розмір сплаченого позивачем страхового відшкодування, у зв`язку з пошкодження застрахованого транспортного засобу Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_3 , таким чином суд встановлює обставини щодо відповідальної особи за завданні збитки водієм транспортного засобу BMW 740 д.н.з. НОМЕР_2 .
Положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" закріплено обов`язковість укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності (полісу) юридичними та фізичними особами, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Відповідно до преамбули Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно п. 39.1. ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.
Статтею 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлені особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України. Зокрема, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом (п.13.1. вказаної норми).
Відповідно до частин 1, 4 статті 21 вказаного Закону з урахуванням положень пункту 21.4 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.
За інформацією із бази Моторного (транспортного) страхового бюро України станом на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля BMW 740 д.н.з. НОМЕР_2 , не була застрахована. Дану інформацію підтверджено і МТСБУ в листі представнику позивача від 22.06.2021 №3-01-б/22282 від 22.06.2021. 
З урахуванням виикладеного, водій транспортного засобу - 2 ОСОБА_2 , внаслідок експлуатації відповідного транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності як водій такого транспортного засобу несе відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до положень статті 993 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України "Про страхування" страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, може вимагати відшкодування зроблених витрат від страховика, що застрахував цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП або від власника такого транспортного засобу. У випадку відсутності у винуватця ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - договір ОСЦПВ) позов про відшкодування шкоди страховик може пред`явити безпосередньо до винуватця ДТП.
Згідно п. 36.4. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.
При відсутності договору ОСЦПВ у винуватця ДТП страховик потерпілого, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, не набуває права звернення до МТСБУ, оскільки в пункті 36.4 статті 36 Закону N 1961-IV прямо зазначено, що у такій ситуації у МТСБУ не виникає обов`язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам.
Підпунктом а) пункту 41.1. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Водночас п. 41.3 статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. В таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована за договорами інших видів страхування.
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - 2 ОСОБА_2 (винуватця нанесення шкоди транспортному засобу - 1) на момент ДТП застрахована не була, а сам водій не належить до пільгової категорії осіб, визначених пунктом 13.1 статті 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а тому відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. 
Таким чином, за наявності договору добровільного страхування, страхувальник (потерпілий) може отримати страхове відшкодування від свого страховика за договором добровільного страхування. При цьому, МТСБУ відшкодовує потерпілому лише ту частину шкоди, яка не компенсована за договором добровільного страхування, у разі якщо винуватець ДТП (власник транспортного засобу) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Суд встановив, що згідно з Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів ПРОГРАМА "ПРЕМІУМ" №209.192463481 від 21.05.2019, у добровільному порядку застраховано автомобіль марки Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_3 , що є іншим видом страхування потерпілого, та відповідно надано можливість потерпілому ( ОСОБА_3 ), і така можливість згідно матеріалів справи була реалізована ним, отримати страхове відшкодування на відновлення пошкодженого автомобіля від позивача.
Заподіяння потерпілому ( ОСОБА_3 ) шкоди внаслідок винних дій водія ОСОБА_2 у ДТП породило деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондує відповідний обов`язок особи, яка завдала шкоди, відшкодувати заподіяну шкоду. Водночас така ДТП є підставою для виникнення зобов`язання згідно з договором добровільного страхування, в якому потерпілий має право вимоги до страховика Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування". Зазначені зобов`язання не виключали одне одного.
Потерпілому ( ОСОБА_3 ) належало право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному.
Вона на власний розсуд обрала спосіб реалізації свого права шляхом звернення вимоги до страховика Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", від якого отримала страхове відшкодування на відновлення пошкодженого автомобіля.
При цьому, як вірно зазначив суд, у даній ситуації, у МТСБУ не виникає обов`язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховику - ТОВ "Експрес Страхування".
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки, у даному випадку, відшкодування шкоди здійснюється на загальних підставах винною особою відповідно до ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України.
Також, колегія суддів зазначає, що доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку для звернення до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, не заслуговують на увагу, оскільки вони не впливають на вирішення спірних правовідносин.  
Крім того, в даному випадку, позивач звернувся в судовому порядку з вимогами про відшкодування розміру виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації, на які не поширюються вимоги ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
За приписами ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16.
При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.
Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, із посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі №910/3716/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" задоволенню не підлягає.
Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування".
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

                                                                                                                                                               ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/11807/21 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/11807/21 залишити без змін.
3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/11807/21.   
4. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування».
5. Матеріали справи №910/11807/21 повернути до Господарського суду міста Києва.      
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            С.В. Владимиренко 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                В.А. Корсак